BASERT PÅ FILMEN "GHOST FROM THE MACHINE" AV OSTERMAN
Jeg har reparert denne stereoen siden før du ble født.
Greit. Flytt deg.
Slipp meg fram før du sprenger trommehinnene våre.
Pokker!
Du har ikke skiftet kalenderen, mamma.
Jeg ventet på at du skulle hjelpe meg. Er du klar? En, to, hopp!
Sett i gang.
Perfekt.
Ideene dine ga oss et forsprang,
men det føles godt å gjøre vår egen greie.
Ser du noe?
Bare at dere ikke har tørket støv på ti år.
- Mor sier at du må dekke bordet. - Etter dette nivået.
Søsteren din spiller for deg. Eller vil du at jeg skal gjøre det?
Jeg kommer!
Hei, Dag.
- Kan du spille? - Nei.
Middagsklokken!
Vil du ikke teste den først?
Nei, det går bra.
Du vil sikkert triumfere nå.
Jeg gjør det ikke for ærens skyld.
Det er nok for meg at du vet det.
Jeg kan holde pusten under vann i 30 sekunder.
- Tuller du? - Målet hennes er et minutt.
Du kan gjøre pek under vann.
Et minutt. Og læreren tror hun vil klare det før våren.
Blir dere til i morgen, Ethan?
Dessverre ikke. Vi må dra snart for å gjøre laben klar til i kveld.
Hva skjer i kveld?
Med all elektrisiteten vi trenger til prosjektet vårt,
er det eneste trygge stedet AI-laben, som heldigvis er tom i kveld.
Hva med svømmetimen min?
Kan vi snakke sammen?
- Ethan? - Ja, jeg kommer.
Jeg vet hvorfor du er sur, men prøv å se det fra min side.
Vi gledet oss til å ha deg hjemme.
Jeg bor en time unna, ikke på andre kanten...
Vi har ikke sett deg på flere måneder.
Måneder.
Jeg kan jo...
Jeg skal prøve å bli flinkere. Men du vet hvordan jeg blir...
Hva med din tante Susan? Hvem skal hente henne i morgen?
Jeg vet ikke. Dere finner vel ut av det.
Du må lære å prioritere bedre.
Det er akkurat det jeg gjør, pappa!
Undervisningen er over den 12., og så har dere meg resten av ferien.
Men i kveld må du la meg dra. Det er den første sjansen vår til å teste dette.
- Vær så snill. - Greit.
Greit.
- Da er det best dere drar. - Takk for at du forstår.
Jeg tror vi drar nå.
- Ikke dra ennå! - Takk for maten.
Ikke dra, Ethan.
- Vi ses snart. - Bare hyggelig. Det er greit.
Vi ser deg snart.
- Jeg beklager. - Det er min skyld også.
Hei.
La oss sette i gang.
Den store kvelden, Lightman?
Gå videre.
Lykke til!
- Hvor er shuntmotoren? - I den andre boksen.
Forsiktig, forsiktig.
Vi kaller den Eli, kort for elektromagnetisk induksjon.
Tenk dere en verden der telefonen aldri dør og redskaper er uten støpsel.
Vi har trådløst Internett, så hvorfor ikke trådløs elektrisitet?
Metoden vår bør gi trådløs elektrisitet i alle hjem i løpet av ti år.
Det grunnleggende prinsippet har eksistert en stund,
men det har aldri blitt satt ut i livet.
Inntil i kveld.
Da starter vi.
- Signalet ser bra ut. - Starter på 100 omdreininger i minuttet.
Kom igjen.
Burde det skje noe?
Bare vent litt.
Kom igjen.
Er du sikker på at pæren virker?
Ja, jeg er sikker. Bare vent.
Signalet er variabelt.
Greit.
Og... Sett i gang!
Nå!
- Utslagene er helt feil. - Hva skjer?
Jeg presser opp signalet.
Kom igjen...
Vent. Hører dere det?
Kom igjen.
Vær forsiktig, Ethan.
Ethan!
Pokker!
Vi må gå, Ethan.
Pokker!
Strømbrudd over campus. Vennligst gå til bygning B.
Jeg håper ikke vi får trøbbel.
- Hva skjedde? - Jeg aner ikke.
Ok.
På tide å dra.
Ser du noe?
Jeg tror vi kom unna.
Så dumt.
ALT OVERSKUDD GÅR TIL MARIGOLD STUDENTRÅD
Hei.
Vil du ta en pause?
Ikke akkurat nå.
Jeg må finne ut av dette.
Ikke vær så besatt.
Jeg er ikke besatt.
- Vi finner ut av det. - Hva er det du gjør?
- Du er slem. - Vi finner ut av det senere.
Kan vi ikke finne ut av det nå?
La oss gjøre noe morsomt.
Ok.
Vi lager et telt.
- Et telt? - Ja.
Greit.
Vent litt.
Så rart.
- Hallo. - Ethan.
Du må komme hjem. Det har skjedd en ulykke.
En lastebil... En lastebil krasjet like foran mamma og pappa.
Hva er det du mener?
TRE MÅNEDER SENERE
MANDAG 8. JUNI
Matt!
Greit.
Kom igjen, Matt. Jeg mener det.
Jeg trenger koffein.
Nå drar vi.
Kom igjen.
Bussen kjører. Nå drar vi.
Jeg er i gir.
Takk.
Si ifra om du har noen problemer med den.
Går det bra?
Ja da. Bare en splittkabel.
- Denne kom til deg i dag. - Takk.
Takk!
Ve ses.
- Ha det, Matt. - Vi ses.
Hei.
- Hva er dette? - Ingenting. Bare noe til jobben.
- Gikk det bra på skolen? - Ja.
Kan noen hjelpe deg med leksene? Du må be om hjelp.
- Ok. - Ok.
- Ha det, Ms. Nash. - Ses i morgen.
- Klar til å dra? - Ja.
Greit.
Kan jeg få snakke med deg, Mr. Lightman?
- Kall meg Ethan. - Ok. Jeg vil snakke med deg om Becca.
Hva er det med Becca?
Det virker som hun har problemer med å takle de andre barna.
Jeg vil bare hjelpe.
Det trenger vi ikke. Ellers takk.
Ethan.
Hei, Tom.
- Hvordan går det? - Det går fint.
Jeg har ikke sett stort til deg.
De holder meg i ånde på kraftstasjonen.
Og dere klarer dere?
Ja. Det har vært tøft, men...
- Ja. - Jeg tror vi klarer oss.
- Jeg må vel gå inn til dem. - Ja, greit.
Hør her...
Da Karen døde for en stund siden,
sa folk alltid: "Du kommer over det."
Det er løgnen folk vil fortelle deg.
Men... det blir lettere.
Det lover jeg.
Si ifra hvis dere trenger noe.
Det skal jeg.
Greit...
- Ja. - Ok. Vi ses senere.
Hvorfor var Ms. Nash lei seg?
Hva mener du?
Da du snakket med henne, så hun lei seg ut.
Det var fordi jeg ikke var hyggelig mot henne.
Du burde være hyggelig mot henne. Jeg liker henne.
TIRSDAG
Matt!
Ok.
- Ha en fin dag. - Tar du den?
- Ikke glem sekken. - Ha det.
Vi ses.
Husk at du må dra på din søsters svømmetrening.
Jeg henter dere begge der senere i dag.
- Vær så snill, ikke glem det. - Ikke ta på beinet mitt neste gang.
- Bare si "greit". - Greit.
Kom igjen.
Et øyeblikk.
Jeg tar det.
- Sånn. - Perfekt.
- Da er det greit. - Takk, sir.
- Er alt i orden, Ethan? - Ja.
- Beklager, jeg bare... - Vil du dra hjem? Slapp av litt.
Det går fint. Jeg trenger lønnen, så jeg blir.
Mener du det? Klokken er ikke tolv.
Det er rolig på tirsdager.
Greit.
Hei, Matt.
- Mylady. Hvordan var det på skolen? - Bra.
Klar.
Ferdig.
Kom igjen.
Ja!
Kom igjen!
Kom igjen.
Nei!
Greit.
Pokker!
Jeg er så lei for det.
- Hvordan gikk det på svømmingen? - Bra.
Jeg tenkte vi kunne gjøre noe nytt i kveld. Lage noe til middag.
Hvordan høres det ut?
Kan jeg hjelpe til?
Klart det. Ja.
- Det er ikke sånn mamma gjør det. - Hva er det neste da?
For mye.
Matt, kan du hente brus i garasjen?
- Jeg vil ha Dr Pepper! - Hørte du det?
Jeg så bak meg, og hun var et halvt basseng bak.
Det er fantastisk.
Treneren sier at jeg kanskje er halvt havfrue.
Man kan aldri vite. Kanskje det vokser ut hale på deg.
Jeg har bedt om unnskyldning, Matt. Hva mer vil du jeg skal si?
Hva med å be om unnskyldning for hvorfor du var sen?
Becca, kan vi få snakke litt sammen?
Du kan spise ferdig foran tv-en om du vil.
Ok.
- Hvordan kan du jobbe med den greia? - Det er viktig for meg, Matt.
Jeg gjør det ikke bare for min skyld.
Alle vil ønske seg denne teknologien. Det kan forandre ting for oss.
Det har forandret ting.
- Mor og far er døde. - Det var en ulykke.
De ville ikke ha kjørt om du ikke hadde dratt for å jobbe med den maskinen.
Ville du ha foretrukket at jeg døde?
Du ville ikke dødd!
De døde fordi lastebilen krasjet. Hadde de dratt før, ville alt gått bra.
- Det kan du ikke vite. - Jo, det kan jeg!
Det er umulig at du ville dratt nøyaktig samtidig og kjørt nøyaktig samme vei
og i nøyaktig samme fart. Det er umulig.
Hvis du hadde blitt, ville alle vært her.
- Det vet du ikke. - Jo, det gjør jeg.
På tide å bade, Bec.
Vask deg og legg deg.
Jeg kommer på rommet ditt for å lese et eventyr.
Mener du rommet ditt?
Du kan ikke sove på gulvet hos meg for alltid.
Men i natt kan jeg det?
Ja, greit. I natt kan du det.
Herregud...
Hei, Marie.
Jeg så at det lyste, og tenkte at dere kanskje har lyst på hjemmelagd mat.
- Bare hyggelig. - Ethan!
Det er signalet mitt. Jeg må gå.
- God natt. - Takk for dette.
Hva skjedde?
Slutt å spionere på meg, Matt!
- Spionerer du på henne? - Ja, jeg spionerte!
- Jeg så deg, Matt! - Kom opp nå.
På tide å legge seg.
"Andre sa at dronningen beholdt det for å huske sønnens visdom.
Men han kunne ikke finne en ekte prinsesse."
Kom igjen.
Vær så snill.
Idiotisk.
Pokker.
ONSDAG
Det er jeg som skal skifte kalenderen, Matt.
Ikke se på meg.
Noen har skiftet den.
God morgen.
Unnskyld meg.
Se, der er Tom.
Hei.
- Er det flere deler til prosjektet ditt? - Jeg vil se prosjektet ditt.
Greit.
Tenk deg at du går inn i huset,
og telefonen i lommen din begynner å lade.
Eller en lyspære slås på uten støpsel. Det gjør denne maskinen.
Eller den vil gjøre det. Det er trådløs elektrisitet.
- Det er så kult. - Ikke sant?
Men hvordan fungerer den?
Vi må slå den på først.
Vil du gjøre det?
Greit.
Trykk inn de to knappene samtidig.
- Disse to? - Ja, akkurat sånn.
Bra. Og så denne.
Bra. Nå er det en til. Gjør sånn.
Trykk på den gule for meg.
Denne?
Så det siste. Sånn.
Fungerer den?
Nei. Jo, den vil fungere.
Veldig snart.
Jeg ringer tilbake senere.
Greit. Jeg tror det er sengetid.
Du kan hjelpe meg med den i morgen. Det er mye arbeid å gjøre.
Ok.
Hei. Det er meg igjen.
Jeg håper dere har det bra.
Si ifra hvis det er noe du trenger.
Jeg stiller opp for deg. Du trenger ikke å gå gjennom dette alene.
Jeg er her når du er klar.
VI ER HER
Det var skoleteateret i fjor.
I år er det "Annie". Jeg må gå i fjerde for å få bli med.
- Hei, Matt. - Hei, Bec.
Hvem snakker du med?
Bare mamma. Jeg forteller henne om skolen.
Snakket du med mamma?
Kanskje.
Hva mener du? Så du noe?
Nei, jeg bare later som.
Greit.
- Ikke vær våken for lenge. - Det skal jeg ikke.
Jeg skal fortelle deg mer senere. Jeg er glad i deg også.
Men når kan jeg fortelle dem det?
TORSDAG
Ethan.
- Klokken er halv åtte. - Hva?
- Har du spist noe? - Nei, jeg...
Det er ikke tid nå. Bare kle på deg.
Er Becca våken?
Jeg vet ikke. Kan du se etter?
Har du skiftet denne?
Greit. Kom igjen!
Hei.
Beklager.
- Hei, Ms. Nash. - Hei.
Fint at Ms. Nash elsker meg.
Er alt i orden?
Du er litt blek, som om du er dårlig.
Greit.
I går kveld...
Jeg var på mamma og pappas rom.
Og jeg følte noe rart.
Og så fikk jeg se noe.
Hva da? Hva så du?
Jeg tror jeg så mamma og pappa.
Det var ikke innbilning eller noe.
Jeg vet...
Det har skjedd rare ting i huset.
I går kveld sverger jeg på at det var noen på rommet mitt.
Og datoen på mammas kalender skifter av seg selv.
- Hvordan forklarer du det? - Bare kutt ut, Matt.
Du kan ikke bo i huset og påstå at du ikke kan føle dem.
Mamma og pappa er her fortsatt.
Jeg...
Jeg tror at da du slo på maskinen...
Har du tenkt på om den sender ut et signal?
Ja, jeg vet at den sender ut et signal.
Jeg er glad du ikke sa noe til Becca. Du ville skremt henne.
Becca fortalte meg at hun snakket med mamma i går kveld.
Like etter at jeg så dem.
Jeg tror mamma og pappa prøver å fortelle oss noe.
Synes du ikke at du bør høre etter denne gangen?
Bare gå på skolen, Matt.
MANDAG, TIRSDAG, ONSDAG, TORSDAG
Så rart.
- Becca, flyttet du pappas verktøyskrin? - Nei.
- Ses senere, Lightman. - Ja. Ha det.
Jeg vil sove på rommet mitt i natt.
Greit.
Så... Hva kommer dette av?
Jeg er ikke redd lenger.
De passer på meg når jeg sover.
Hei. Hva har du sagt til henne?
Hva?
- Hvorfor sa du det med mamma og pappa? - Det var hun som sa det til meg.
Ikke lyv! Om du ikke har sagt noe, hvorfor sover hun på rommet sitt?
- Er ikke det bra? - At hun er blitt narret? Nei.
Hun er ikke blitt narret!
Når skal du våkne opp og skjønne det?
Mamma og pappa liker ikke at dere krangler.
Ikke vær så hard mot broren din, Ethan.
Beklager, Bec.
Vi skal prøve å dempe oss. Bare legg deg igjen.
Utrolig!
Hva ville du ventet å betale for dette?
Seks på rad!
Har 2,5...
De som tror på Den Hellige Ånd,
skal finne de rettskafnes vei.
Det er mamma og pappa!
Tror du oss nå?
Det er mamma og pappa.
FORBINDELSE
ANDRE DIMENSJONER
VEIER
ELEKTRISK PARANORMALT
SPØKELSER OG ELEKTRISKE FELTER
FEMTEN AV DE VANLIGSTE TEGNENE:
MUSIKK SPILLER, SKYGGER
Hva skjedde?
Ingenting. Jeg bare mistet noe.
FREDAG
Det er godt å se deg.
Beklager at jeg ikke har ringt.
Jeg kjører minivan og går på foreldremøter.
Det er latterlig.
Men jeg ville snakke med deg om maskinen vår.
Om Eli.
Hva med den?
Siden vi laget den sammen,
er du den eneste som forstår teknologien like godt som meg.
Fokuset vårt var alltid å få nok energi,
men jeg tror vi tok for gitt at signalet faktisk virket.
Hvis du ikke har et signal, har du ingenting.
Jeg tror den fungerer,
bare ikke med lyspærer.
Når du føler en tilstedeværelse, eller når noen sier at de ser en ånd,
og de har en fysisk reaksjon på det, som at hårene reiser seg.
Hva om det er en vitenskapelig forklaring på det, som...
Som et skifte i det elektromagnetiske energinivået?
Ethan ba oss ikke slå den på uten hans tillatelse.
Ethan er ikke her. Det er jeg som har ansvaret.
Det er ikke sånn du gjør det.
Bevisstheten vår har en frekvens,
så hvor blir det av all den energien når vi dør?
Jeg vet at det høres sprøtt ut...
Men det foregår ting i huset mitt, Hannah.
Noe jeg ikke kan forklare.
Og det startet da jeg slo på maskinen.
Hør på meg, Ethan.
Du må snakke med noen om dette.
Jeg ville ha en seriøs diskusjon, ikke bli psykoanalysert.
En seriøs diskusjon om hva? Spøkelser?
Dette var en tabbe.
Jeg må uansett hjem.
- Ethan... - Ha det, Hannah.
- Her inne! - Se, Ethan!
Gjør det igjen.
Det er så kult. Det er fantastisk.
Ser du dette? Er det ikke utrolig?
Jeg vet at det var gøy i dag, men...
dere må love at dere ikke slår på maskinen når jeg ikke er der.
- Det lover jeg. - Greit.
God natt.
- Ethan? - Ja?
Jeg vil så gjerne se dem.
Mamma sier at signalet må bli sterkere.
- Hei. - Hei.
Foreløpig holder vi det hemmelig.
Vi kan ikke fortelle noen om det vi driver med. Ikke engang Dag.
Ja.
Jeg skal snakke med Becca også. Jeg vet ikke hvordan dette vil påvirke henne.
Vi har åpnet en slags dør, enten jeg liker det eller ikke.
Om det er mulig at vi kan snakke med mamma og pappa, må vi prøve.
Det er langt igjen. Jeg klarer ikke å styrke signalet.
Når jeg prøver å øke strømmen, går sikringen.
Pokker.
Så hva vil du gjøre?
OVERBELASTNING
Velkommen til verkstedet mitt.
Jeg hadde halvveis ventet å finne en DeLorean her.
Tenk om.
- Hvor mye trekker den? - Mye.
Men jeg får ikke nok strøm uten at sikringen går.
Jeg tenkte at du kanskje har noen triks du kan vise meg.
Det fins mange måter å rappe strøm fra naboene på,
men det er ganske komplisert.
Og veldig ulovlig.
Greit.
Vi kan rigge til noe midlertidig.
Ja vel?
Vi går ned i kjelleren.
Vil du høre en til?
Hvordan snakker reklametavler?
Med tegnspråk!
Hei, Bec.
Snakket du med mamma og pappa igjen?
Ja. Jeg fortalte dem om den nye vennen min.
Alice.
De synes ikke jeg skal snakke med henne.
Ikke?
Så... Snakker mamma og pappa faktisk med deg?
- Som hele samtaler? - På en måte.
- Hvorfor snakker de ikke med meg? - Du er ikke klar ennå.
Hva betyr det?
Det er det mamma sier.
Og pappa? Hva sier pappa?
Jeg vet ikke.
Han vil bare at vi skal få maskinen til å fungere bedre.
- Det burde holde. - Bra.
Du får tilgang til det meste av strømmen til huset.
Du bør nok skifte det ut med noe mer permanent,
men det holder en stund.
Dette er perfekt. Jeg visste at du hadde noe i ermet.
Bare husk at hvis du vil skru den opp, må du slå av det meste i huset.
Blir det litt for mye, ryker hele systemet.
Du må gjøre noen justeringer inni
sånn at den tåler strømmen.
Ja. Jeg har mye arbeid foran meg, det er sikkert.
Kanskje du en gang vil fortelle meg om denne tidsmaskinen din fungerer.
Jeg trenger noen flere gigawatt til det, men jeg skal si ifra.
Vi ses.
Jeg skal følge deg ut.
LØRDAG
Greit. Hva synes du?
Jeg har modifisert designet og gjort den litt enklere.
Se, Bec. Hva synes du?
Hva?
- Betyr det at den vil fungere bedre? - Jeg håper det.
- Det er meningen. - Kan vi slå den på?
Nei, ikke ennå. Men snart.
Betjening til kassene.
Her. Det er dette vi trenger.
En, to, tre, fire.
Det holder vel?
Ja.
- Hallo! - Hei.
Hva har skjedd her? Glemte dere å betale regningene?
Ny husregel: Bruk så lite strøm som mulig.
Jeg skal egentlig ikke si noe, men...
Jeg tror mamma og pappa er tilbake.
- Ja, jøss. - Jeg mener det.
- Er de her nå? - Ja.
Hvor? Vis meg det?
Maskinen er ikke på. Jeg tror han jobber med den.
Passer jo bra.
Jeg snakker sant, Dag. Jeg sverger.
- Mrs. Lightman? - Hold kjeft.
Kom igjen. Jeg skal vise deg hvordan du klarer nivået.
Becca!
Becca?
Vi starter nå.
Jeg er i badekaret.
MAKSIMUM, PÅ
Fortere.
Sånn, ja.
Du må komme deg bort først.
Hvorfor gjorde du det?
Hei. Går det bra?
- Hvor er Lulu? - Jeg ga henne til Alice.
Å... Jeg tror ikke jeg har møtt Alice, har jeg vel?
Hun er sjenert.
Jeg er den eneste vennen hennes.
Ok.
Greit. God natt.
- Ethan? - Hva?
Virker maskinen?
Ikke ennå.
Men det vil den.
Det lover jeg.
Hallo...
Se på dette.
- Du vet den fine naboen din? - Ja.
Hun skifter på soverommet, og gardinene er åpne.
Hva?
- Hvor? - Hun var rett der borte.
- Idiot! - Hva er det?
- Jeg sverger. Hun var... - Ja da.
Blir du kåt av en stumtjener?
Det var pupper!
Ja da.
Jeg går og pisser.
- Pass på at det er alt du gjør. - Veldig morsomt, dust.
Dag?
Dag!
SØNDAG
Herregud! Tom...
Du skremte meg. Hei.
Jeg må vite det.
Hva er det maskinen din gjør?
Vel... Den tekniske terminologien er elektromagnetisk induksjon, men...
Ethan!
Ikke lyv for meg.
Maskinen din...
Den har en radius forbi dette huset.
Jeg trodde det var i hodet mitt.
Skyldfølelse fordi jeg har gått videre.
Hva har du sett?
Kona mi.
Hun tok livet sitt.
Her i dette huset.
Sannheten er...
Jeg har alltid følt at hun fortsatt var her.
Og holdt øye med meg.
Det viser seg at jeg hadde rett.
Hun dro aldri fra meg.
MANDAG
Ha en fin dag.
- Ha det. - Vi ses.
- Ethan. Har du et øyeblikk? - Ja da.
Det går mye bedre med henne enn sist vi snakket sammen.
Hun sa at hun har en ny venn. En som heter Alice.
Å? Ja, hun har nevnt Alice for meg også. Jeg trodde det var en slektning.
Hvorfor det?
Becca sa at hun bor hos dere.
FANTASIVENN
FANTASIVENNER OG SPØKELSER FANTASIVENN ELLER ONDT SPØKELSE
Jacob? Tror du på spøkelser?
Det gjør jeg... ikke.
Hei, Bec.
Kan du fortelle mer om Alice?
Hun er veldig snill.
Hun pleide å bo der vi bor.
- Mener du i huset vårt? - Ja.
Begynte hun å komme på besøk etter at Ethan slo på maskinen?
Jeg tror det. Men hun gjemmer seg hele tiden.
Hvorfor det?
Hun er redd for Henry.
Det var derfor jeg ga henne Lulu. For å beskytte henne.
Hvem er Henry?
Jeg vet ikke. Jeg har ikke møtt ham ennå.
Hannah!
Hei, Bec.
- Jeg har savnet deg. - Hei. Hva skjer?
Jeg har savnet deg. Hei, Matt.
Kan du gå inn med dette?
Og Becca. Jeg kommer straks.
Du blir vel til middag?
Det er opp til deg.
- Ja. - Ja!
Jeg må vise deg noe.
Jeg ba Adnan sende meg filmen.
Etter å ha sett den noen ganger, la jeg merke til noe.
Det er skyggen min.
Og din. Og hva er det?
Så den har gjort det hele tiden. Fra første dag.
Mer elektrisitet gjør signalet sterkere.
Jeg tror signalet strekker seg utenfor huset.
Etter at jeg skjønte det, har jeg ikke våget å slå den på igjen.
Tom så den døde kona si. Det er en ting å bringe tilbake foreldrene mine,
men alle andre foretrekker nok at deres kjære forblir døde.
Hva gjør deg så sikker på at du kommuniserer med foreldrene dine?
Hva om maskinen ikke bringer folk tilbake,
bare forsterker energien som allerede er der?
Det er ikke et ekko, hvis det er det du mener.
Becca har hatt hele samtaler med foreldrene mine.
- Og Alice. - Alice?
- Du har gitt meg en idé. - Hvem er Alice?
La oss finne det ut.
Foreldrene dine kjøpte huset av en familie.
Szerbiak-familien.
De flyttet til Michigan, tror jeg.
Og før Szerbiak-familien
så var det...
Det var...
Diane og Frank Evans.
Frank jobbet på min fars klinikk.
Husker du noen som har bodd der som het Alice?
Hvor har du hørt det navnet?
Jeg har ikke sett på disse på lenge.
Det er meg, Jo-Jo Gold...
Og Alice.
Alice bodde i huset deres
sammen med Mr. og Mrs. Gifford.
Hun var fosterbarnet deres.
En dag...
Så forsvant hun.
Politiet lette etter henne. Det gjorde vi alle.
Men hun ble aldri funnet.
Det var ingen bevis for noe,
men politiet var overbevist
om at Mr. Gifford hadde gjort henne noe.
Dag?
Merket på femtitallet. Jeg svarer.
Husker du Mr. Giffords fornavn?
Henry.
Henry...
Fant deg!
Hjelp!
Becca!
Ethan!
Går det bra?
- Hei... Hvor er Becca? - Ja...
Matt! Hjelp!
Becca! Hvor er du?
- Becca! - Becca!
Becca!
Becca! Hvor er du?
Becca!
- Matt! - Becca!
Becca, går det bra? Hvor er du?
Becca!
Ethan!
Herregud.
Hvorfor gjør de dette?
Det er ikke dem.
- Det er ikke mor og far. - Hva mener du?
Nei.
Ethan!
- Hun er her inne. - Hjelp!
Becca!
Becca! Pokker.
Becca!
Det er en tunnel.
Becca!
Matt!
Hva ser du?
Bec!
Vent.
Jeg kommer.
Matt!
Går det bra?
Tom?
Matt, kan du se Becca?
Becca!
Hvor er du?
Tom?
Becca?
- Matt! - Jeg har funnet henne!
Ikke kom nærmere. Jeg mener det.
Du vet ikke hva du gjør.
Gå din vei, Ethan.
Flytt deg.
Becca.
Snu deg.
Slipp henne!
Becca!
Hjelp! Stopp!
Nei!
Hannah!
Becca? Hvem er det som gjør dette?
Henry.
Hannah! Skynd deg!
- Tom. - Jeg kan ikke miste henne igjen.
Du kan ikke gå tilbake, husker du?
Du kan ikke gå tilbake.
Becca!
Becca, våkne. Vær så snill.
Becca.
Hør på meg, Tom. Hør på meg!
De kommer til å drepe Becca. De dreper henne!
Den greia er ikke Karen. Hun er borte.
Ethan!
Matt!
Becca!
Vær forsiktig.
Becca. Kom igjen.
- Becca. - Becca.
- Hei.
- Becca. - Becca.
- Kom igjen.
Matt? Hannah?
Hei.
ETHANS SOVEROM
TIL SALGS
Vel, vel, vel.
Vi er omsider ferdige.
Fint.
Du har adressen?
- Ja. - Ok.
Og gjett hva jeg fant ovenpå?
Denne.
Jeg antar at den tilhører deg, unge dame.
- Takk. - Bare hyggelig.
Greit, gutter.
- Jeg skal hjelpe dere å pakke ut senere. - Høres bra ut.
Så... Jeg ville bare si takk.
Ingen årsak.
- Vi ses klokken åtte. - Ha det.
Vent!
Jeg kan ikke tro at dere drar.
- Ha det. - Ha det.
Jeg kommer til å savne dere.
Ha det, Matt, jenta mi.
- Ha det bra nå. - Greit.
Ok.
- Ha det bra. - Ha det.
Greit.
Det blir flott for dere her.
Og bare ti minutter fra skolen.
- Gjett hva, Ethan? - Hva da?
Matt sier at det er et basseng to kvartaler unna.
Fortalte han deg det? Jeg sa at det skulle være en overraskelse.
Ærlig talt.
Du, altså.
Men ja, jeg er glad for det.
- Har dere sett etter hemmelige rom ennå? - Matt! Nei.
For tidlig.
- Dr Phil sier at humor er sunt. - Går det programmet ennå?
- Dr Phil er... - Hun vet ikke hvem det er.
Kan du åpne?
Tekst: Evy Hvidsten