Courtney!
LINIA MORŢII
Am avut senzaţia că cineva mă ia de mână.
Că mă ghidează.
M-am uitat în sus şi am văzut o lumină.
Un perete uriaş de lumină.
Brusc, eram în alt loc.
Nu găsesc cuvintele care pot descrie experienţa mea.
În acel moment, am avut acea experienţă extracorporală.
Îmi amintesc că am avut senzaţia că sunt trasă înapoi,
cum eşti trasă prin apă.
Nu aveam gândurile mele.
Răspunsuri, mesaje... veneau la mine.
Culorile erau atât de vii! Culori cum n-am mai văzut.
Apoi am fost trasă înapoi în corp.
Îmi vedeam corpul de deasupra.
Era neînsufleţit.
- Şi eu pluteam în sus. - Tot ce am crezut că e important...
... a fost minimizat de un sentiment de dragoste.
Am simţit că o forţă mă trage,
încercând să mă târască într-un tunel întunecat.
- Unde mă duce? - Nu ştiu ce se întâmplă.
Cred că îmi pierd minţile.
Văd lucruri.
Ceva ce am făcut.
Îmi pare rău.
NOUĂ ANI MAI TÂRZIU
Bună, Lauren!
Cum te simţi?
Ai avut o criză în seara asta.
Eşti la Centrul Medical Trinity Emmanuel.
Lauren...
Ştii că ţi s-a oprit inima?
Ai fost moartă câteva minute, dar traumatologii te-au resuscitat.
Îţi aminteşti ceva?
Dacă ai simţit ceva, dacă ai văzut ceva...
Ai pierdut pe cineva, scumpo?
E aici.
Te ducem la RMN.
O să fii bine.
Vreau transferul în 5.
Gata? Unu, doi, trei.
Transferat de la Holy Cross.
Constructor de 38 de ani, a căzut de pe o bârnă. Comă persistentă, GSC 6.
- Îi dau mesaj rezidentului. - S-a făcut deja. Mă ocup eu.
- Care dintre voi răspunde aici? - Eu l-am internat.
De fapt, eu sunt de gardă.
Îl iau eu. Mulţumesc.
Procedura standard pentru un pacient cu GSC 6
cere două perfuzii mari şi diazepam la nevoie.
Medicamentele pentru crize nu ajută. La coloană e problema, nu la creier.
Şi ce protocol medical citezi?
Protocolul traiului în lumea reală,
în care cei cu asigurări de rahat
nu sunt diagnosticaţi cu leziuni la coloană.
Ia tratament pentru crize, conform protocolului de citire a fişei.
O, la naiba! Nu, nu, nu!
La naiba!
- Ce e? - Insuficienţă respiratorie.
O avea hemoragie. Pregătiţi-vă pentru un stop cardiac şi o tomografie.
Studenţi, eliberaţi salonul!
REVISTA VIAŢA DE APOI Viaţa după moarte şi misterele sale
Hei! Ce e? Ce s-a întâmplat?
Ştiai că există 12 perechi de nervi doar în zona craniană?
Oculomotorul, trohlearul, glosofaringianul
şi alţi nouă ale căror denumiri nu mi le mai amintesc.
Nu mai pot absorbi atâta terminologie.
Am o erupţie pe braţ. Nu pot dormi.
Ştii, mama a investit
economiile ei de-o viaţă în educaţia mea.
Haide...
Hai, gata cu chinul pe ziua de azi. Hai să plecăm de-aici, bine?
E frig.
Noi eram prietene, nu?
În primul an, când stăteam împreună la cursuri. Ţii minte?
Şi fugeam la o cafea.
Ieşeam afară. Făceam chestii împreună.
Încă suntem prietene.
Nu, nu vorbim. Doar lucrăm şi concurăm.
Cine dă mai repede diagnosticul de paralizie facială?
Repede, care sunt cele şapte efecte secundare ale lorazepamului?
Ştii, săptămâna trecută, cineva din anul II s-a sinucis.
Doamne, Court, tu o să fii
o doctoriţă excelentă. Medicina e o nimica toată pentru tine.
Cred că există un mod de a petrece mai mult timp împreună.
Ce vrei să spui?
Mă întreb dacă m-ai ajuta la un mic
proiect extracurricular la care lucrez.
Avem examene la neurologie în 10 zile.
Nu prea cred că o să reuşesc.
"O, după ce treci examenul final"
"la anatomie, vacanţele bune sunt divine."
Ce?
Este o frază mnemonică.
Se foloseşte pentru a-ţi aminti cei 12 nervi cranieni. Da.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Dar, da, chiar aş avea nevoie de ajutorul tău.
Poate.
Hei!
Ce e în alea?
Primul e Mountain Dew cu metilfenidat. Celălalt, un espresso care se ia după.
Împreună sunt un atac de cord lichid.
Bună, Jamie!
O, Doamne!
Bună!
"Bună, Jamie!" Unde ai fost aseară? Ai ochii încă dilataţi.
Femeie de 25 de ani, internată aseară.
Se plângea de amorţeală pe partea stângă, greaţă, vărsături.
Ceva notabil din consultul fizic?
Vede culoarea roşu diferit cu ochiul
stâng şi cu ochiul drept şi ulcer oral.
Sophia, ce test să facem?
O puncţie lombară, apoi un RMN cerebral.
Bine, dar inversăm ordinea. Întâi imagistica, apoi procedura.
Diagnosticul preliminar, Brad.
- Chist pituitar. - Nu. Jamie.
Jackie.
- Atac cerebral? - Dumnezeule!
Trebuie să vă descurcaţi mai bine. Toţi.
Care credeţi că e astăzi cea mai mare
categorie de vârstă din societatea noastră?
Voi. Adulţii tineri, de 20 de ani.
Ceea ce înseamnă că există cel puţin o mie de oameni
care aşteaptă să vă ia locul.
Iar noi nu formăm medici de ţară.
Şi nici nu ne pierdem timpul cu studenţi
care cred că o pot scoate la capăt muncind cât mai puţin posibil.
Suntem aici să educăm studenţi ambiţioşi.
Cei capabili să facă noi descoperiri
şi să avanseze cunoaşterea umană.
Cei dintre voi care cred că e prea mult ar trebui să plece.
Şi, prin asta, vreau să spun acum.
Marlo, dacă ţi-aş spune că familia pacientului are origine mediteraneană,
adică greacă sau turcă,
care ar fi diagnosticul?
Nu cred că o să-l găseşti în carneţel.
E sindromul Behcet.
Mulţumesc, Ray.
Continuăm.
De ce lucrezi la evenimentul ăsta?
Eşti copil de bani gata. Dormi pe un iaht.
Da, dar tot încerc să dau de o furnizoare de mâncare sexy.
Uită-te la toţi doctorii ăştia apatici,
cu vinul lor alb şi golful lor.
Nu mi se pare o viaţă atât de rea.
Nu ştiu ce vrei tu,
dar eu sigur nu voi petrece următorii 40 de ani
făcând examene de prostată.
Nimeni nu-şi mai plăteşte datoriile. Suntem o generaţie de antreprenori.
Da, şi ce o să faci?
Mă duc în LA.
Uită-te la faţa asta!
Voi fi Anderson Cooper al medicilor vedetă.
Bine.
"Bună, mamă! E apelul de după-amiază."
Amuzant! Bine.
Ştii că nu pot face nimic în privinţa ei acum.
Chiar s-a mutat aici, ca să te ţină sub supraveghere?
Uite! Blatul meu e plin.
Eşti tare în urmă.
Bine, dle, trebuie să vă fac un examen testicular.
- Ar trebui să ia doar un minut. - Ce? Nu.
- Mă scuzaţi. - Aşteaptă un pic!
Nici mie nu-mi place. Închideţi ochii şi gândiţi-vă că sunt o asistentă.
Ce? Dă-te naibii de pe mine!
- Asistentă... - Nu! Stai un pic!
Opreşte-te! Ce faci? Nu are nevoie de examen testicular.
Nu?
Dacă te mai apropii de mine, te omor.
Ştii, m-am încurcat.
Aici scrie că medicul rezident voia un test neural, nu testicular.
Nu ştiu cum ţi-am transmis informaţia greşită.
Foarte amuzant!
Ray e cam mitocan uneori. Aţi observat?
Mie mi pare interesant.
Haideţi! Nu faceţi pauză de masă azi. Toate paturile sunt ocupate.
Şi am primit pacienţi la Urgenţe. Faceţi rondurile de după-amiază.
Ai planuri în seara asta?
Anul întâi dă bairam.
Punci şi DJ, dar nu e sub demnitatea mea.
Abia aştept rotaţia pentru anestezii.
Ăia au acces la cele mai bune medicamente.
Asta cauţi?
O, da!
Am găsit-o pe noptiera mea.
Ne vedem mai târziu.
Ăştia din anul II nu au pic de tact.
Să vină la mine aşa, de faţă cu colega mea?
Da, suntem colegi, nu? Adică, ne distrăm împreună.
Da, oarecum.
Vrei să te distrezi cu mine mai târziu?
Courtney Holmes! Sunt puţin surprins să am conversaţia asta cu tine.
Dar oferta e acceptată.
Miezul nopţii, subsol, subnivelul C.
Vrei să ne întâlnim la subsol?
Subnivelul C, sub clădirea veche.
Şi ia liftul de serviciu, pentru că nu are
camere de supraveghere.
Da. Bună idee!
Nu.
Dumnezeule!
Ai întârziat.
Ce facem aici?
Haide, nu avem prea mult timp.
Courtney, ce se întâmplă?
E trecut de miezul nopţii. Ar trebui să învăţ.
Aproape am ajuns, bine?
ZONĂ RESTRICŢIONATĂ DOAR PERSONAL AUTORIZAT
Ce-s toate astea?
Au pus astea aici acum 5 ani
pentru eventualele dezastre naturale sau pene de curent.
E un spital complet funcţional şi nu e folosit niciodată.
Court, ce pui la cale?
- Sunteţi două... - Jamie, ce cauţi aici?
Nici mie nu mi-a spus de tine, dar sunt deschis s-o facem în trei.
Taci!
Ce?
Îmi place!
Scanere, camere, paturi pe placul nostru.
- Putem fi oricât de zgomotoşi vrem. - Courtney, ce se întâmplă?
I-am cerut şi lui ajutorul. Probabil a interpretat greşit.
- Adică nu ne-o punem? - Stai, despre ce vorbeşti?
Am căutat regiunea din creier
responsabilă pentru experienţele de moarte clinică.
Iar astea sunt scanări post-mortem
ale pacienţilor care au murit în spital.
Există vreo împrejurare în care ai face sex cu mine?
- Doamne, termină! - Uitaţi, dacă creierul e doar organ,
de ce nu se înnegreşte şi se opreşte în momentul morţii?
De ce plutim? De ce lumina albă? De ce te simţi bine?
Ce e experienţa asta?
E chimică? Sau e altceva?
Putem scana acest proces cum scanăm o criză?
Dacă am putea documenta ce se întâmplă cu noi după ce murim?
Ce vrei să spui? Nu se întâmplă nimic, murim.
Dacă am putea dovedi contrariul?
Îţi dai seama ce oferte de rezidenţiat ai primi?
Şi uită de Dr. Oz.
Ai fi primul specialist din lume în viaţa de apoi.
Bine, mi-ai captat atenţia.
O, haide, asta nu e ştiinţă. Asta e pseudoştiinţă.
Poate. Poate nu.
Dar singurul mod de a afla e să vedem cu ochii noştri.
Aşa că aş vrea să-mi opriţi inima.
Voi fi în aparatul RMN.
Va capta în timp real activitatea hemodinamică a creierului meu.
- Stau un minut şi mă resuscitaţi. - Vorbeşti serios. Să-ţi oprim inima.
Ăsta e propofol. 50 mg mă vor lăsa inconştientă.
O să fiu într-o pătură de răcire,
care îmi va coborî temperatura la 30 de grade.
Atunci, îmi administraţi un şoc cu defibrilatorul,
ca să-mi opriţi inima.
Stai un pic...
Am semnat o declaraţie. E în rucsac. Vă absolvă de orice responsabilitate.
Courtney, gândeşte-te la ce spui!
Dacă e destul de nebună ca să încerce, cine suntem noi s-o oprim?
Sunt tânără, bine? Am o sănătate excelentă.
Sunteţi amândoi instruiţi în medicina de urgenţă.
Resuscitarea mea ar trebui să fie foarte simplă.
Uitaţi, e 12:18 acum.
Am verificat programul paznicilor şi al echipelor de curăţenie.
Avem cam 45 de minute, aşa că ar trebui să-i dăm drumul.
Ce? Asta e o nebunie! Nu conta pe mine. Nu te ajut să te omori.
Atunci poţi să stai lângă uşă şi să ai grijă să nu intre nimeni.
Nu uitaţi de magnetul din aparat. Fără chei sau metal în cameră.
Ne descurcăm.
Bine, Jamie, dar dacă n-o poţi resuscita?
Ardem cadavrul, căutăm un alibi şi ne prefacem că nu s-a întâmplat nimic.
Asiguraţi-vă că înregistrează, altfel, exerciţiul ăsta e inutil.
Suntem pregătiţi.
Repetă-mi procedura de resuscitare.
Îndată ce ai murit, pornesc aparatul.
După 60 de secunde, o să încerc să te trezesc cu pătura de încălzire.
Când temperatura ta ajunge la 33 de grade, încep resuscitarea.
Am aici unitatea de resuscitare, cu epinefrina şi defibrilatorul.
Alo! Leziuni cerebrale! O să ai leziuni cerebrale.
Nu dacă mă resuscitaţi la timp.
Celulele craniene pot supravieţui fără oxigen cel puţin 4 minute.
Bine.
Ăsta e momentul în care spui că e doar o glumă.
Bine, pune pătura pe mine.
Jamie, uită-te la ea. E îngrozită.
Sunt doar instinctele de supravieţuire fireşti ale corpului meu.
Am anticipat asta...
Încercaţi s-o ignoraţi.
Bine.
Şi acum te omor.
O să fiţi exmatriculaţi. O să ajungeţi la închisoare.
Doar dacă vorbeşti despre asta.
Bine.
Chiar facem asta.
Ne vedem mai târziu.
E inconştientă.
Temperatura corpului scade.
Uite, Jamie, ne putem opri aici.
Doarme, se trezeşte şi ne prefacem că am făcut-o.
Dacă nu faci faţă, nu te uita.
Sigur. Da, Jamie, o să plec!
- Încarc la 200. - Haide! E greşit!
- Nu plecai? - Omori pe cineva!
Da, probabil ar fi trebuit să stau în cameră.
Liber!
Doamne!
E... E...
Moartă.
Cred.
Număr 60 de secunde.
Vezi vreo activitate cerebrală?
- Se întâmplă ceva. Nu sunt sigură ce. - Înregistrează, nu?
Da, da.
49, 50...
... 51, 52, 53, 54...
... 55, 56, 57...
... 58, 59, 60 de secunde.
Trezeşte-o!
Pătura se încălzeşte.
- Ce temperatură era? - Nu contează, grăbeşte-te!
Calmează-te!
- Încarc la 200. - Aşteaptă!
Liber!
Nu funcţionează.
Normal. Padelele sunt inutile fără un ritm cardiac. N-ai ascultat-o?
- Voiam să scriu tot, dar... - Dă-te! Dă-te!
Dă-te!
Ajutor! Vino repede! Subnivelul C.
Am cerut un RMN? Hei!
Stai, ce faci?
Nu! Nu, are nevoie de epinefrină!
Epinefrină...
Perfuzie, prostule! E deja pregătită, bagă medicamentul în venă!
Calmează-te! Mă descurc.
Doamne!
- Nu funcţionează. Încearcă altceva! - Nu mai există nimic altceva!
Ei bine, eu...
- Ce naiba? - A fost un experiment.
Ne-a pus să-i oprim inima şi n-o putem resuscita.
- De cât timp e inconştientă? - Nu ştiu, de câteva minute.
- Eu zic să încercăm padelele! - Nu! Aşteaptă!
Lasă-le jos!
Opreşte-te! Opreşte-te!
Fă tu compresiile în locul Sophiei. Mult mai apăsat.
Suie-te pe ea, dacă ajută.
Sophia, pune-i pătura de răcire. E prea caldă.
Încarcă defibrilatorul la 360 şi aşteaptă.
Imediat ce avem o bătaie de inimă, oricât de mică,
pui padelele pe ea şi-i faci un şoc.
Pătura, haide!
E nevoie de mai multă epinefrină.
Nu te opri, nu te opri. Continuă!
Bine. Haide, Courtney!
E hipoxică.
Trebuie s-o intubăm.
Bine.
Hai să i-o scoatem!
Ajută-mă!
Balon de resuscitare.
Bine.
Hai! Hai! Hai!
Liber!
Courtney, mă auzi?
Eşti nebună, ştii asta?
- L-ai chemat pe Ray? - Reuşeai singur?
Mă pune şi pe mine cineva la curent?
S-a întâmplat foarte uşor.
Aproape ca o decuplare.
Şi am plutit spre tavan.
Îmi vedeam corpul. Îi vedeam pe Sophia şi pe Jamie.
Apoi am văzut acoperişul spitalului.
Şi n-am urcat niciodată acolo.
Cum explici asta?
N-am cum.
Eşti supărat pe noi?
Nu ştiu ce să cred,
în afară de faptul că sunteţi nişte proşti.
Are noroc că e în viaţă.
E în viaţă datorită ţie.
Ce s-a mai întâmplat?
Ai văzut o lumină albă?
Nu i-aş spune aşa.
Era mai mult...
... energie pură.
Şi, sincer, era cam sexual, de fapt.
Era cam sexual...
Redarea e gata!
Hei, fiţi atente!
Bine, numărăm de la zero din momentul morţii.
Activitatea cognitivă a încetat. Inima ta s-a oprit.
Nu respirai. Nu aveai puls.
După 15 secunde,
asta!
Uitaţi-vă la asta!
Ca un fulger în cortexul tău prefrontal.
S-ar putea să fim martori la viaţa de apoi, oameni buni!
Bine.
Cine ştie la ce ne uităm? Nu suntem radiologi.
Ar putea fi electricitate reziduală. Ştii tu, oprirea sinapselor...
Bine, mergem mai departe.
Aici, erai moartă de aproape 40 de secunde.
Şi...
... uite!
Zona asta se luminează. Hipocampul.
- Nu e hipocampul. - Ba sigur că da.
Aia e aria tegmentală ventrală.
E cea mai veche parte a creierului. Controlează setea, foamea, dragostea.
Bine, doctori, mă bucur că vă distraţi. Eu trebuie să plec.
- Ray, haide! - Nu, lasă-l să plece.
Adios!
S-a terminat. Creierul ei e inactiv acum.
- Nu. - Uită-te la aia!
Staţi!
Amigdala. Aia e amigdala.
Furie. Stres. Memorie emoţională.
Orice vedeai, asta e chiar de dinainte de resuscitare.
- E în regulă? - Stă acolo de 10 minute.
- Pe bune? - Da.
Ce credeţi că face acolo?
Sper să nu încerce să zboare.
Dacă s-au eliberat substanţe chimice cerebrale,
efectele secundare ar putea fi încă în sângele ei.
Am luat LSD odată.
Am fost treaz trei zile.
La naiba!
Mă duc să văd ce face.
Hai să mergem!
E foarte sus.
Hei...
Eşti bine?
Mă duc să fac nişte pâine.
Ce e cu pâinea?
Courtney a făcut-o. Şase pâini. Azi-noapte.
Şi-a amintit reţeta bunicii ei.
Şi a alergat 20 km.
- 20 km? - Să începem!
Am mărit dozele lui Michael Evergreen timp de 10 ore.
Epilepsia nu i s-a îmbunătăţit. Acum a făcut o erupţie cutanată.
E un mister. Medicamentele ar trebui să funcţioneze.
Carbamazepin?
Ce?
Carbamazepinul are şanse de 11% de a reacţiona negativ cu lamotrigina,
celălalt medicament care i se dă.
Bună observaţie, Courtney!
Sophia, următorul caz.
Adele Gunther, de 44 de ani, internată cu o confuzie uşoară.
Spune că sora ei e impostoare. Nu o recunoaşte.
Fără istoric de traume. Prea tânără pentru demenţă. O ducem la psihiatrie.
Sindromul Capgras.
Continuă.
Capgras e o afecţiune a centrului de recunoaştere facială a creierului.
Şi un diagnostic foarte rar.
În cartea "Fantomele creierului", V.S. Ramachandran
conexează dicotomiile cortexului frontal, cum e cazul acum, şi Capgras.
Asta nu e în programa din acest an.
Lectură opţională din primul an.
Aşa mai merge.
Sora mea adora piesa asta.
Contraindicaţiile pentru carbamazepin au 20 de pagini.
Cum să-şi amintească asemenea detaliu?
Cum de cântă iar la pian? După 12 ani.
Nu cântă atât de bine.
Creierul ei parcă s-a reîncărcat, accesând tot ce a învăţat vreodată.
Nu-mi pasă ce s-a întâmplat cu ea. Acest experiment trebuie oprit acum.
N-am de gând să risc totul pentru fascinaţia voastră morbidă.
Vă credeţi pionieri medicali?
Sunteţi doar nişte copii bogaţi care vă jucaţi,
înainte să deveniţi specialişti bogaţi,
cu autocolante de universităţi de prestigiu pe Mercedesurile voastre.
Ţi-am dat dreptate până la un punct. Nu pui autocolante pe un Mercedes.
Cred că e mai mult decât un truc.
- Gata! Eu urmez. - Bine.
Diseară. Şi o să fiţi toate acolo.
E o zi bună în care să mori.
Doamne Dumnezeule!
Aşa arătam?
Da. Exact aşa.
- Ştiam că o să vii. - De cât timp e inconştient?
De 45 de secunde.
Credeam că ai terminat cu prostia asta.
Jamie mi-a cerut să fiu aici.
Ca să-l resuscitez.
Opriţi compresiile.
- Încă nu bate. - Îi dau epinefrină.
- Hai, Jamie, trezeşte-te! - Nu te aude.
Sofia, pregăteşte-te de intubare.
Bine. N-am mai făcut asta, lasă-mă o secundă.
- Fă-o odată! - Ray! Relaxează-te!
Nu e nevoie să intri în panică. Lasă epinefrina să acţioneze.
Jamie...
Liber!
Scoate-l! Scoate-l!
Jamie, Jamie, Jamie!
Vreau alcool.
Shoturi! Shoturi! Shoturi!
Noroc!
Ce-ar fi să dăm peretele ăsta jos?
Întotdeauna mi-am dorit un apartament mare.
Plouă cu grindină! Courtney!
Ce?
Ai grijă!
Ce nebunie!
Parcă sunt pe aceeaşi lungime de undă.
Ar trebui să profităm de moartea clinică şi s-o vindem ca drog.
Poftim! Ia asta.
Nu!
Doamne!
A fost cea mai ciudată noapte din viaţa mea.
- Urmezi tu, Ray? - Ce? Să ajung în moarte clinică?
- Nici vorbă! - Te-aş aduce înapoi.
Poate.
Recunoaşte că am fost destul de bună cu defibrilatorul.
Te-ai descurcat bine.
Mori dacă recunoşti că aş putea fi la fel de bună ca tine?
N-am spus niciodată că n-ai fi.
Marlo, fratele tău e aici.
- N-ai mai multă experienţă decât noi. - Ba da. Am fost pompier în Houston.
Aproape 6 ani.
Urmez eu.
A fost foarte distractiv.
Eram atotputernic. Tot oraşul era al meu.
E ciudat, nu?
Credeam că vor fi mai mulţi oameni.
N-ar trebui să vezi rude care au murit sau...
Poate că nu era nimeni acolo, fiindcă nu sosise vremea noastră.
A fost totul distractiv?
Ce vrei să spui?
Adică, a fost ceva tulburător sau...
Nu chiar.
De ce?
Nimic.
Se stabilizează. Nu înţeleg.
Informaţiile arată că urma să facă o criză majoră, apoi a dispărut.
I-am dat lorazepam.
Cine ţi-a dat voie?
Îmi pare rău, voi cere aprobare data viitoare.
I-ai salvat viaţa.
Da, aşa e.
Sunt Iisus. O să vindec pe toată lumea pe care o ating azi.
E ciudat, pentru că tu şi Courtney aţi fost în moarte...
Aţi fost ambii în moarte clinică, dar Courtney se concentrează pe trecut.
Amintiri, reţete.
În timp ce tu te concentrezi pe prezent.
Îţi foloseşti intuiţia. Ce are asta în comun cu Courtney?
Sophia, Marlo, e nevoie de voi la Reanimare.
S-a trezit cineva.
Ne vedem mai târziu, Iisus!
S-a trezit cineva?
Da.
Ai venit pentru avort?
Să-i dăm morfină lui Ernesto La Paz?
Vorbesc cu medicul rezident.
Sophia? Unde te duci?
E 23:30. Nu eşti de gardă şi nu ai nimic programat.
Mă duc la bibliotecă, să mai învăţ un pic.
Nu, nu, nu. Fac ceai.
Şi o să recapitulăm toată terminologia sistemului nervos.
- Dar eu... - Acum.
Bine.
Unde e Sophia?
Trebuie să începem. E deja 00:15.
- N-o să doară, nu? - Anestezia va rezolva asta.
- 3 minute. - Jamie a stat doar două.
Ce pot să spun? Sunt competitivă.
După 3 min, astea sunt intervenţiile pe care le vreau şi în această ordine.
Dacă nu-mi revin imediat, vreau să mă intubaţi.
Forţaţi oxigenul. Bine?
Hei, o să te trezesc.
Relaxează-te! Bucură-te de experienţă.
Bine. Bine.
Perfuzia curge.
E inconştientă. Temperatura corpului 34°.
Încarc la 200.
Liber!
Asistolă.
CRIMINALO
Bărbat de 38 de ani, înţepat în faţă de o meduză.
Gata. Hai s-o trezim!
Epinefrină.
- Fibrilaţie! - Încarc la 200. Liber!
- N-are puls. - La naiba, doar ce-am avut!
Încă un şoc.
Îi dau epinefrină şi bicarbonat de sodiu.
Fibrilaţie. Nu se stabilizează.
Încarc la 300.
Liber!
Haide!
N-are puls.
Nu merge.
Trebuie s-o intubez.
Hai, calmează-te! Poţi s-o faci.
Bine. 360! Liber!
Te rog.
Şi-a revenit!
- Eşti bine? - Da.
Suntem în siguranţă. Nu vine nimeni aici.
- E atât de frumos! - Nu-i aşa?
Are temperatura scăzută.
Pulsul e încă mare.
Cred că 3 minute e prea mult.
A avut o experienţă proastă. Se întâmplă.
Ce, eşti expert?
Da, mai mare decât tine.
- E în regulă? - Unde ai fost?
- Marlo e bine. - Da, o să fiu bine.
Urmez eu, chiar acum.
- Chiar acum? - De ce nu?
Echipa de curăţenie o să vină în vreo 20 de minute.
- Bine. - Nu, am mers prea departe.
Gata!
Adică voi să vă extindeţi conştiinţa şi s-aveţi avantaj academic şi eu nu?
"Avantaj"?
Crezi că asta te face mai bună, Sophia? Asta te omoară.
Ai mai multă minte de-atât.
Dacă te deranjează atât de mult, atunci pleacă.
Poate ar trebui.
Nu pleci nicăieri. Eşti amestecat la fel de mult ca noi.
Uitaţi, nu-mi pasă cât de periculos e.
Am nevoie de asta mai mult decât voi.
Ray, e decizia ei, cum a fost şi a noastră.
Dacă Sophia vrea să facă asta, o facem în seara asta.
Doar să nu stai prea mult.
Un 9+ la un examen de biologie nu e acceptabil.
Nu aşa o să intri la o şcoală medicală de top.
Coboară cineva din lift.
Scoateţi-o!
Haideţi!
Haideţi! Haideţi!
Îi dau epinefrină.
Unde naiba te duci?!
Încep compresiile.
Te rog, Doamne, adu-o înapoi!
Bună gândire, doctore! Sunt sigur că asta o să ajute.
Epinefrina e administrată.
Opreşte compresiile!
Liber!
Irina?
Nu eşti singurul copil din lume care încearcă să intre!
FOC
La naiba!
- 1, 2, 3! - Tahicardie ventriculară!
Încarc la 360.
Liber!
Am resuscitat-o. Haideţi, repede!
O să te scoatem de aici.
O să fii bine.
Hai, o să fii bine.
Haide!
- Haideţi! - O iau eu, o iau eu.
Jacheta mea!
- Am luat-o. - Mergeţi!
În dreapta. E deschis. Urcaţi!
Oare ar trebui să conduci?
Stai!
La naiba!
Ticălosule! Ne-ai părăsit!
Eşti bine?
Pe naiba! V-am salvat!
Vin! Trebuie să plecăm de aici!
- Ţineţi-vă! - Mergi prea repede!
Dumnezeule!
O, la naiba!
Ai grijă! Ai grijă!
Aşa!
Unde mergem?
Courtney!
Vino!
Uite, nu ştiu dacă e de la experienţa de a muri şi a-ţi reveni,
dar am acum o poftă nebună.
De ce, îngheţată?
Nu.
O, Doamne! Asta e o nebunie!
Sophia?
Sophia, deschide uşa asta!
Cred că e cineva la uşă.
Nu-mi pasă.
Nu te opri.
Sophia, vreau să deschizi uşa.
Mai tare!
Sophia!
Mă bucur de cunoştinţă, dnă Manning.
Cum îndrăzneşti să aduci pe cineva în casa mea?
Mă mut.
- Ce ai spus? - Îmi caut o locuinţă.
- N-o să faci aşa ceva. - Nu contează ce spui, mamă.
Nu contează ce ameninţări faci, am 25 de ani.
Că reuşesc sau nu...
... am s-o fac singură.
Noapte bună!
Bine.
Noapte bună!
Cum te întorci acasă?
E o staţie de metrou în apropiere.
Uite, trebuie să-ţi spun ceva.
E important.
Îmi spui sau nu?
Am omorât pe cineva.
Ce?
Acum două luni. În timpul rotaţiei la urgenţe.
Numele pacientului era Cyrus Gudgeon. A fost internat înţepat de o meduză.
Cyrus Gudgeon. Da, îmi amintesc. A fost înţepat în faţă.
A murit de şoc, nu?
Nu, a murit din cauza unei greşeli pe care am făcut-o.
I-am dat epinefrină şi benadryl.
Dar nu se contracarează reciproc.
Avea metoprolol în organism.
Practic s-a asfixiat.
Fusesem de gardă 36 de ore
şi probabil eram năucă, şi am uitat să-l întreb dacă lua medicamente.
Ar fi în viaţă acum, dacă nu greşeam.
De ce îmi spui asta?
Pentru că l-am văzut.
Pe Cyrus, l-am văzut când am murit, şi trebuie să însemne ceva, nu?
Hei, toată lumea face greşeli.
Da, dar muncesc din greu în fiecare zi.
- Fac ce trebuie. - Sunt sigur.
- Nu sunt o persoană rea. - Nu.
- Nu sunt o persoană rea. - Totul o să fie bine, Marlo.
Nu, mi-e frică.
Mi-e frică.
Stai, stai, stai!
Nu poţi să...
Îmi pare rău. Ce fac cu tine?
- Trebuie să plec. Acum. Îmi pare rău. - Nu, aşteaptă!
La naiba, ai atâţia!
Bine, bine, am reuşit.
Courtney!
Ajutor! Tessa!
Tessa!
Ajutor!
Sora mea!
Ajutor!
Sora mea! Sora mea!
Nu, sora mea!
Tessa!
Sper ca asta să nu devină ciudat.
Prea târziu.
Nu-mi pot imagina ce crezi despre mine.
De ce?
Mai întâi, ţi-am spus că sunt de vină pentru moartea unui pacient,
apoi am sărit pe tine.
Adică...
Serios...
... ce vezi la mine?
Eşti foarte atrăgătoare.
Mai taci!
Trebuie să plec.
Da.
Eram în a patra lună din primul an. Tu asistai în secţia de oncologie.
O pacientă cu cancer mamar era acolo pentru prima şedinţă de chimioterapie.
Era agitată şi speriată.
Dar tu te-ai aşezat şi ai liniştit-o întrebând-o de copiii şi de slujba ei.
Ai fost atât de drăguţă!
Nu credeai că te priveşte cineva,
dar eu te urmăream de după uşă.
După trei ore, am trecut pe-acolo
şi erai acolo
să vezi din nou ce face.
Asta văd la tine.
Jamie.
Courtney? Ce e?
Am văzut-o pe sora mea.
Ce?
Pe malul apei.
Era ea.
Am văzut-o pe sora mea moartă.
Unde eşti?
Sunt acasă.
- Nu înţeleg ce se întâmplă. - Stai acolo. Vin la tine.
Eu doar... Mi-e dor de sora mea.
Ar fi trebuit să vă spun tuturor...
... că n-a fost vorba de...
... ştiinţă sau descoperire.
Cred că îmi pierd minţile.
Văd lucruri.
Ceva ce am făcut.
A fost vina mea.
Îmi pare rău.
Tessa?
Tessa, chiar eşti tu?
Tessa, eşti bine?
Ce eşti?!
Courtney!
Apel pierdut
Sună-ne. E urgent.
O schimbare în salonul 4.
I-am dat furosemid injectabil, iar prognosticul e limitat.
Mai puţin de 50 cmc în ultimele două ore.
În regulă.
Au găsit-o sub scara de incendiu.
Vom şti mai multe după autopsie, dar acum nu e clar dacă a căzut,
a sărit sau Dumnezeu ştie ce.
Ştiu că o plăceaţi toţi.
Îmi pare rău.
Dar, deocamdată, vreau să vă împărţiţi pacienţii ei.
Încă avem un spital de condus.
Ştie vreunul dintre voi dacă avea probleme?
E ceva ce nu-mi spuneţi?
În regulă.
- Pur şi simplu nu pare real. - Ştiu.
Nu pot să cred că a murit.
Trebuie să vorbim.
Ni se întâmplă ceva.
Şi mintea îmi joacă feste.
- Azi-dimineaţă, înotam în piscină... - Nu pot să vorbesc, bine?
Am de făcut rondul acum.
Wolfson ştie deja că ascundem ceva.
Şcoala va investiga moartea ei.
Nu cred că a fost sinucidere.
Poate a căzut.
Tu erai acolo. Ce s-a întâmplat?
N-a deschis uşa. M-am gândit că s-a culcat.
Mortală petrecere, nu?
Arătaţi toţi ca naiba.
Dacă şcoala află că am intrat în moarte clinică, ne exmatriculează.
Şi vă puteţi lua adio de la viitorul vostru.
Distrugeţi orice notiţe v-aţi luat.
Intru la Courtney, să-i iau mobilul, computerul, orice e incriminator.
Ai avut dreptate tot timpul, Ray.
Ar fi trebuit să te ascultăm.
Da, aşa e.
Asta nu e vina ta, omule. Tu ar trebui...
... să pleci.
N-o să-ţi menţionăm numele.
Nu.
Nu plec nicăieri.
Orice se va întâmpla cu voi se va întâmpla şi cu mine.
- Da? - Bună!
Veşti proaste. Eu şi Ray i-am verificat apartamentul.
I-am găsit computerul şi nişte notiţe, dar nu şi telefonul.
Securitatea campusului o fi ajuns acolo înainte.
Dacă ai dreptate şi nu se va face o anchetă penală,
toate lucrurile rămân cu cadavrul, adică le poţi căuta acolo.
Unde?
Unde crezi? La morgă.
Apelare... Courtney
Apel pierdut Marlo
CRIMINALO
Apel de la... Courtney
Marlo.
Marlo?
Jamie.
Jamie...
Văd lucruri.
Ceva ce am făcut.
A fost vina mea.
Îmi pare rău.
Tessa?
Tessa, chiar eşti tu?
Eşti bine?
Ce eşti?
Doamne Dumnezeule!
Ce a fost asta?
Vorbea cu cineva.
Era cineva acolo.
Nu ştii asta.
- Puteau fi halucinaţii. - Nu mi s-a părut aşa.
Dacă era Tessa?
Ce vrei să spui?
A văzut ceva.
Aţi auzit-o. A spus că a făcut ceva. Ceva a fost vina ei.
Dacă asta e? Dacă...
Dacă păcatele noastre vin după noi?
Păcate? Asta e ridicol.
- Deci, ce o să facem? - Ce o să facem?
O să ne spunem naibii adevărul. Asta o să facem.
Era o fată pe care am cunoscut-o.
Alicia.
- Chelneriţă la clubul tatălui meu... - O, Doamne!
- Ai omorât-o?! - Ce?! Nu!
Nu. N-am omorât pe nimeni.
Am lăsat-o însărcinată.
Am vrut să ajut, ştiţi?
Să plătesc pentru avort. Să mă duc cu ea la intervenţie.
În fine, a venit ziua respectivă
şi nu am putut face faţă, am trecut cu maşina pe lângă clinică.
Am lăsat-o să se descurce singură.
Şi a apărut în timpul morţii clinice.
Aş vrea ca asta să fie tot. A apărut şi aseară.
Deci eşti bântuit de cineva care trăieşte?
- Despre ce vorbeşti? - Despre asta. Vorbesc despre asta.
Alicia mi-a făcut asta.
Doar că nu era ea.
Cum nu era nici sora lui Courtney.
Atunci ce a fost?
Jamie, ce?
Nu ştiu.
Ceva care se hrăneşte cu conştiinţa noastră încărcată.
Ce vrei să spui?
Ceva demonic?
Poate foloseşte trecutul nostru, păcatele noastre.
Staţi aşa, suntem oameni raţionali.
Poate te-ai înjunghiat. Oamenii sub medicaţie se rănesc tot timpul.
- Trebuie să fie o explicaţie... - Aveam 17 ani.
O chema Irina Wong, avea media mai mare ca mine şi i-am accesat mesajele.
Şi am trimis pozele cu ea goală întregii clase.
A distrus-o.
Ce sens are să mărturisim? Asta se întâmplă în mod clar aici.
Uitaţi, Courtney mi-a spus...
Crede că poate am deschis o uşă.
Deci ştiai? Tu şi Courtney ştiaţi că e un dezavantaj în moartea clinică?
- Şi tot ne-aţi lăsat s-o facem?! - Credeam că e inclusă în experienţă.
Efectele secundare includ xerostomie, halucinaţii, teamă existenţială.
N-aveam de unde să ştiu că vor apărea şi vor începe să ne vâneze!
Există o explicaţie ştiinţifică pentru toate astea.
Am trecut de mult de explicaţii.
Bine.
Dacă Courtney avea dreptate,
ceea ce se întâmplă cu noi,
aceste halucinaţii, aceste bântuiri sau ce sunt, doar se vor înrăutăţi.
Până ne dăm seama...
Până ne dăm seama ce să facem...
... ce a omorât-o pe ea o să ne omoare şi pe noi toţi.
Observaţi efectele negative majore ce au urmat encefalomalaciei.
Sunt multiple focare de T2 ridicat şi secvenţe FLAIR în materia albă.
Constatări nespecifice, ce sugerează modificări cronice microangiopatice.
Veţi observa că nu există hidrocefalie.
Târfă mică! Nu pot să cred că te-ai culcat cu el!
Nu eşti doar jalnică la pat, eşti şi o imatură plângăcioasă.
Veţi observa că diferenţierea materiei cenuşii se menţine.
Târfă mică!
Nu pot să cred că te-ai culcat cu el!
Nu eşti doar jalnică la pat, eşti şi o imatură plângăcioasă.
Încetează!
Poftim?
Scuze. Scuze.
Nu. Nu. Nu!
Dumnezeule!
Opreşte-te!
Opreşte-te! Nu!
Bună!
Ce faci aici?
L-ai văzut pe Cyrus Gudgeon în ultima vreme?
- Dacă e o glumă, nu e amuzant. - Nu e o glumă.
Atunci ce e?
Am scos raportul de autopsie.
Nu scrie nimic de metoprolol.
Aşa că m-am uitat pe notiţele analizei de sânge de la laborator.
Şi era acolo.
Metoprolol.
Mă duc înăuntru.
De ce nu s-ar potrivi raportul de autopsie cu notiţele, Marlo?
Marlo!
Marlo.
Ai schimbat raportul de autopsie?
Trebuia să mă protejez.
"Să te protejezi"? Serios?
Făcând-o să pară că a murit înţepat, nu de la un medicament administrat?
Ştiu. Ştiu. A fost o greşeală.
Trebuie să-i spui cuiva.
O fac. Îţi spun ţie.
Decanului, Marlo. Trebuie să-i spui decanului că ai schimbat raportul.
- De ce? La ce bun? - Pe bune? Nu înţelegi?
E moartea ta clinică! Cyrus Gudgeon!
Ştii, a fost atât de plăcut...
... să fiu cu tine...
... şi să-mi dau seama după atâta timp că, de fapt, mă placi.
Iar acum strici totul.
- Sunt aici fiindcă te plac! - Ei, pentru tine e uşor.
Tu nu trebuie să sacrifici nimic.
Voi deveni doctoriţă cu diplomă de la o facultate de top.
Am lucrat toată viaţa pentru asta.
Şi acum am făcut o greşeală.
Dacă recunosc, n-o să-l aducă înapoi. Doar va pune capăt carierei mele.
Asta e ideea.
Cariera ta.
Dacă ai fost dispusă să schimbi un raport de autopsie...
Spune-o!
Atunci poate n-ar trebui să fii doctoriţă.
Bună! Beverly Wong?
Beverly Wong de la East Hadley?
Da?
Aveţi o fată pe nume Irina?
Bună!
- Mersi că vii cu mine. - N-ai găsit o maşină mai mică?
Eşti sigură că e aceeaşi Irina?
Irina!
Da.
Sunt eu, Sophia.
Din East Hadley.
Am făcut acelaşi liceu.
Îmi pare rău. Ştiu. A trecut o veşnicie.
Trebuia să vorbesc cu tine şi speram să putem sta jos undeva.
Despre ce e vorba?
N-ai ştiut niciodată asta, dar...
... eu am trimis pozele cu tine întregii clase.
Eu am fost.
Nu mă suport când mă gândesc la asta.
Pe scurt, a fost un lucru îngrozitor. Ştiu asta.
Ce vrei?
Aş vrea să-mi accepţi scuzele.
Nu e nevoie.
Bine? Am trecut peste asta.
Irina! E important, bine? Îmi pare tare rău!
Irina, te rog.
Sophia...
Te iert.
Mulţumesc.
Ce a spus?
- Bună, Marlo! Aici Jamie. - Bună!
Uite, ne dăm cu părerea aici.
Dar poate găseşti persoana căreia i-ai făcut rău
sau motivul pentru care te simţi vinovată şi-ţi asumi răspunderea.
Cine ştie dacă o să meargă, dar ce avem de pierdut?
Alicia!
Alicia. Bună!
Sunt eu.
Jamie.
Ce faci aici, Jamie?
E fiul tău?
Am venit să-mi cer scuze.
Pentru că te-am lăsat baltă.
Am intrat în panică. Am fost un laş.
Ar fi trebuit să fiu alături de tine.
Dar n-ai fost.
Uite, eu...
Vreau să mă revanşez.
Să fac ce trebuie, să te ajut. Orice ai nevoie.
Alicia!
Cine e omul ăsta, mami?
Există viaţa de apoi?
Moarte & Reîncarnare
Ce? Ce?
Ce naiba?
Trebuie să opresc asta. Îmi pare rău.
Sophia, am primit un mesaj de la Marlo.
Ceva e în neregulă şi telefonul ei e închis.
Trebuie s-o găsim.
Bine, unde eşti? Vin eu la tine.
Marlo!
Nu e aici, omule.
Stai! Stai!
Marlo?
Las-o baltă. E aici.
Vino cât poţi de repede!
Aproape am ajuns. Trebuie să te grăbeşti.
Ray!
Trebuie să fie jos. Vino!
Bine.
O, haide!
- Dumnezeule! - Nu, nu, nu!
De cât timp e inconştientă?
- Au trecut peste 4 minute! - Balon!
Haide, ne trebuie oxigen!
Cyrus, îmi pare tare rău.
Iartă-mă.
Mă ierţi, te rog?
N-are puls.
Preia compresiile.
Hai, hai, hai!
Nu merge. La naiba!
Opreşte-te!
Nimic.
Ray...
Marlo, nu înţelegi?
Am nevoie să te întorci.
La mine.
Marlo, Marlo!
Marlo?
Marlo.
Trebuie să te ierţi.
Iartă-te, Marlo.
Încarc la 360.
Bine. Bine.
E în regulă. E în regulă.
Hei!
Aici.
Aşa!
Mulţumesc.
Eşti bine?
Da.
Am găsit fata.
Şi un băieţel.
Da.
Dă-l naibii de LA!
O să fac rezidenţiatul chiar aici.
Să fiu lângă ei.
O să încerc.
Courtney a avut dreptate.
Nu e suficient să ne cerem scuze. Trebuia să suportăm consecinţele.
Şi după aceea să ne iertăm pe noi înşine.
Unele limite nu trebuie depăşite.
Am pierdut o prietenă.
Nu vom mai fi niciodată la fel.
Unde ai fost?
Am vorbit cu decanul.
Cum a mers?
Sunt în perioada de probă.
L-ai adus?
Uite-l.
Numai Courtney ştie acum.
E atât de ciudat să fim aici fără Courtney.
Vrea cineva să spună ceva?
Hai doar să ne îmbătăm!
De ce nu spui tu ceva?
Pentru Courtney?
- Pentru Courtney! - Pentru Courtney!
Subtitrare tradusă de: Andrea Puticiu
SupRip: Raduk74 Subs.ro Team @ www.subs.ro
Salvare în Unicode UTF-8 R.O.D.
Sincronizare R.O.D.