- Tiden er gået. - Vent.
- Er bilen læsset? - Javel, frue.
- Kom nu. Vi skal nå et fly. - Ellers kommer han for sent i skole.
Kom nu. Ikke mere spilletid. Kom nu!
Du har tre dage til at finde på dit træk.
- Du er nødt til at vente. - Vent!
Hov!
Din bedstefar gav mig det. Jeg bruger det altid, når jeg rejser.
Må jeg få det, når du kommer tilbage?
Ja.
Og så spiller vi færdig. Lad være med at starte forfra.
Okay. Spørg bedstefar, hvornår han kommer på besøg.
Det skal jeg gøre. Stor krammer.
Jeg elsker dig. Okay, jeg er smuttet.
Han er nødt til at gå. Ring når du lander.
Det skal jeg nok. Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig. Er du okay?
Ja.
- Okay, vi ses på fredag. - Ja.
- Hils far. - Det skal jeg nok.
Kom, skat. Vi er nødt til at gå.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org
- Godmorgen, knægt. - Yo.
- Har du hørt fra far, her til morgen? - Nej.
Tænker du stadig?
Ja, jeg skal lave et træk, men jeg tror, jeg kan få ham i skakmat på tre.
- Jaså? - Ja.
Hvad er trækket?
Første træk er bonde fem til bonde tre.
Hvad er der? Er du okay?
- Hej, frøken Whyte. - Hej, Grace.
- Hej. - Tog du kagerne, jeg har bagt?
Ja.
- Hav en god dag. - I lige måde.
Hej, læg en besked.
Hej, det er mig. Jeg har ikke hørt fra dig, siden i går.
Jeg håber, konferencen går godt. Vi ses i aften, og...
Jeg laver noget specielt til aftensmad, så kom sulten hjem.
Elsker dig. Farvel.
Se hvad jeg har lavet. Den kan flyve med lysets hastighed ved hjælp af -
- en portal, hvor den ene skaber negativ energi, og den anden positiv.
- Det er flot. - Der er plads til os begge.
Lad mig se.
- Hvad er det? - Til når vi får en baby, -
- men de laver ikke LEGO babyer endnu.
- Er der mælk i? - Ja.
- Vil du have en brownie? - Ja.
- Skal du ikke have nogen? - Ikke hvis du ikke skal.
Hej, det er mig. Vi har ventet en time.
Ring når du hører dette.
Farvel.
Er alle passagererne fra fly 767 fra Newark steget af?
Ja. Teknikerne er om bord.
Vi har været her en time. Min mand er på det fly, og er ikke kommet ud endnu.
Måske sidder han fast i tolden. Det sker hele tiden.
Vi kan desværre intet gøre herfra.
Okay, tak skal du have.
- Er han kommet? - Nej, ikke endnu.
Empire Place.
Jeg vil gerne forhøre mig om en kunde, der bor hos jer, -
- i forbindelse med den relativistiske Dynamik konference.
Hans navn er Gabriel Whyte. W-h-y-t-e.
Ja, frue.
Kan du fortælle mig, hvornår han tjekkede ud.
Hr. Whyte er stadig tjekket ind.
- Er han det? - Jeg ringer, men der er ingen svar.
Vil du være sød at sende en derop, og se om han er der?
Han skulle være med et fly i aften. Jeg venter på ham i Toronto.
Jeg får en til at tjekke hans værelse. Vil du vente imens?
Ja, tak.
Hvad er der sket?
Jeg ved det ikke helt. Far er forsinket.
Rengøringen tjekkede værelset. Han er der ikke, men bagagen er.
- Og han har ikke lagt nogle beskeder? - Nej, frue.
- Hallo? - Hej, far.
- Hej, søde. - Har du set Gabe for nyligt?
Jeg er ved Pearson, og han skulle være med flyet, men det er han ikke, -
- så jeg ringede til hotellet, og de sagde, han stadig var tjekket ind, -
- men hans telefon er slukket, og... - Jeg så ham lige da han var landet.
Jeg tog ham med hen til et arbejdsområde på universitetet, og forlod ham.
Han tog ikke telefonen dagen efter, så jeg troede, han havde travlt.
Der er noget galt.
Han ringede til mig i går morges, og jeg har ikke hørt fra ham siden.
Jeg ser, hvad jeg kan finde ud af, og så ringer jeg tilbage.
- Okay. - Hils bedstefar.
Det hørte jeg godt. Hej, Erol.
Han siger hej.
- Farvel, far. Tak. - Okay, farvel.
Gabriel Whyte. Newark.
Han tog af sted onsdag morgen.
Nej, jeg har ikke talt med ham i dag. Min far talte med ham i Princeton.
I er politiet. Skal I ikke gøre noget?
BRUGERNAVN: GABRIEL WHYTE HINT TIL KODE: JEG ELSKER...
KODEORD: PARTIKEL_FYSIK FORKERT KODEORD
KODEORD: MARIKA_EROL
Hej, Joanne, det er mig.
Kan jeg bede dig om en tjeneste?
Vil du passe Erol for mig et par dage, mens jeg tager til Princeton?
Han ringede til mig, da han landede. Han tjekkede ind, kom hen på kontoret, -
- og så kom vi herhen.
Har politiet været her endnu?
Ikke endnu. Jeg vidste ikke engang dette sted fandtes. Han viste mig det.
Jeg gav ham adgang og gik. Han sagde han havde brug for arbejdsro.
Dette var her ikke før. Hvad end det er, må det være hans.
- Havde han de kasser med sig? - Ja, i plastfolie.
A. EINSTEIN
- Far... - Ja?
Det er hans pung og telefon. Vi skal tilkalde politiet med det samme.
Og måske tale med folk han kendte på universitetet.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Hej, professor.
Jeg har fundet de kasser vi talte om. Bare lad mig vide, hvor du vil have dem.
- Okay, jeg kommer om lidt. - Jeg må tilbage.
Vi finder ham.
Der er gået tre dage.
Politiet er forbløffet, og...
Vi finder ud af det, Marika.
Tak, far.
- Ring til mig senere. - Farvel.
- Hej. - Hej.
- Stedet har ikke forandret sig. - Nej, det er min bedstefars arv.
Vi har beholdt det, som han lavede det. Vil du have en kop kaffe?
Ja.
- Må jeg spørge om noget? - Selvfølgelig.
Undskyld.
Har du set ham her for nyligt?
Nej, desværre.
Ja, kommer nu.
- Er det dit karakterblad? - Far!
Hej, Grønært. Lad os se.
- Må jeg se dit? - Ja, okay.
FRAVÆRENDE: 12 ÅR FORSINKET: 2 DAGE
- Hvorfor var du så meget væk? - Fordi jeg aldrig kom hjem.
Erol?
- Er du okay? - Ja, bare en underlig drøm.
Det er Marika, læg en besked.
Hej, mor. Jeg ringer bare for at tjekke.
Håber foredraget fik godt. Hav en god flyvetur.
Farvel.
Var det om din mor?
Nej, jeg glemte bare at ringe til hende tidligere.
Var det om, at du ikke havde læst til dine eksamener?
Man behøver ikke drømme om virkeligheden.
FOREDRAGET GIK FINT. SOV DU VIDERE. VI SES I MORGEN.
Mor?
- Mor? - Ja?
Velkommen tilbage. Er du lige kommet?
- Ja. - Vil du have morgenmad?
Ja, det ville være dejligt.
- Okay, du kommer bare. - Okay.
- Godmorgen, knægt. - Godmorgen.
- Tak. - Har du ikke undervisning i dag?
Jeg aflyste. Jeg var for træt.
Sov du ikke på flyet?
Ikke ret meget for tiden.
Der er kommet endnu et brev fra MIT.
- Har du takket ja? - Jeg har sagt, jeg ikke er Red Sox fan.
Skat...
- Du kan ikke lade chancen gå dig forbi. - Vi taler om det senere.
Der er forresten en besked fra dr. Wong på telefonsvareren.
- Har du glemt din aftale? - Jeg går ikke ved dr. Wong mere.
Hvorfor ikke?
Fordi jeg aldrig fik blackouts af medicinen, -
- men han beholder alligevel mit kørekort.
Og jeg er træt af at tage bussen.
Vil du skifte medicin?
Jeg vil gerne stoppe helt.
- Du er allerede stoppet? - Ja.
Jeg vil føle mig som mig selv igen.
Skal du ikke spise?
Nej, det har jeg allerede gjort.
- Lad os tale om det senere, okay? - Farvel.
- Tak. - Velkommen tilbage.
- Farvel. Hav en god dag. - I lige måde.
Okay.
En eller anden.
Det vil tage flere uger bare at tilrettelægge en arbejdsgang.
Hvad nu hvis jeg gav jer min fremgangsmåde?
- Virkede det? - Nej, det skal du fortælle mig.
Hr. Whyte. Kun to minutter tilbage.
Hvorfor kommer du overhovedet?
- Undskyld, hr. - Siden du ikke har brug for min lære...
Hvorfor fortæller du os så ikke svaret?
Det er uløseligt. Du har én for mange variabler.
Vi er nødt til mindst at kende værdien af Z.
Okay, det var alt for i dag.
Hr. Whyte. Kan vi tale sammen?
- Jeg lytter. - Jeg er ked af det.
Hvad var så vigtigt denne gang?
Er det bedstefar Sal eller professor Sal der spørger?
Begge.
Jeg hjalp Grace. Hun skal snart forsvare sit speciale.
Nogle gange føler jeg, at du udnytter din søde, -
- rare bedstefar. - Jeg skal ikke have særbehandling.
Jeg aner ikke, hvilken behandling du skal have.
Du afleverer aldrig opgaver, halvdelen af tiden dukker du ikke op, -
- og alligevel scorer du toppoint i alle mine eksamener.
Hvordan kunne du se problemet på tavlen så hurtigt?
- Det gjorde jeg bare. - Jamen hvordan?
Det ved jeg ikke.
Jeg ser det, som en farve, der ikke passer ind.
Du skal kende Z, ellers er det en blindgyde.
- Hvad med denne? - Kan du lave den?
Ja, det kan jeg godt. Jeg skal bruge et par timer.
Godt. Det tog mig en uge.
Og jeg vil vædde med, at du kommer med det samme svar.
Må jeg vise dig noget, Erol?
Det er i laboratoriet.
Har du brug for rengøringshjælp?
Okay.
Du skal lytte godt efter, til hvad jeg siger.
Jeg vil have, du åbner op for de vildeste muligheder.
Ting du drømmede om som barn.
Der er forskellige universer, og vi lever i en af dem.
På et spor, på et punkt i rumtid.
- Inden din far tog til Princeton... - Min far?
Inden han tog af sted, tror jeg han fandt en måde at bevæge sig, -
- frem og tilbage på det spor. - Hvad?
Han stabiliserede et gennemrejseligt ormehul.
Flyttede den accelererende afslutning af det ormehul -
- ind i fortiden, og rejste igennem det.
Det er en accelerator. Jeg fandt den i en af kasserne i lagerrummet.
De havde siddet der i 54 år, da jeg fandt dem.
Dette display har gemt de sidste koordinater, -
- hvor jeg mener, din far ankom. Gemt i hukommelsen.
GPS-koordinaterne er præcis, hvor jeg fandt den, minus 19.655 dage -
- fra da jeg fandt den.
Jeg har prøvet at få den til at gennem flere år, -
- men der manglede dele, og jeg har ikke alle noterne fra din far.
- Du siger, at min far... - At din far fløj til Princeton...
Satte dette sammen, og rejste tilbage til år 1946.
Der må være sket noget med ham der, ellers ville han være kommet tilbage.
Og vi ville ikke engang have opdaget hans fravær.
- Hvad skete der med ham? - Det ved jeg ikke.
Hvordan ville dette være muligt?
Hvis jeg vidste det, havde jeg ordnet det for flere år siden, -
- men jeg er ikke specialist i kvantemekanik.
Jeg skulle lære om sorte huller og kosmiske strenge -
- fra bunden, og jeg kan stadig ikke løse -
- nogle af disse grundlæggende problemer.
Der står, han lavede negativ energi, men jeg aner ikke hvordan.
Hvorfor fortæller du mig det nu?
Hvad er det?
LOKAL DRENG VINDER NATIONAL VIDENSKABSPRIS
Du har en gave, Erol. Mere end din far havde.
Jeg ønskede ikke at skulle fortælle dig dette.
Jeg ville hellere have, at du bare kunne leve dit liv.
Jeg kan ikke gøre det alene. Hvis du hjælper, kan vi ordne det.
- Der er ingen beviser. - Der er beviser.
De er fra en af kasserne. Du er velkommen til at tjekke din fars skrift.
Formen og blækket. Det er 67 år gammelt.
Og jeg har transskriberet alle din fars notater.
Det er revolutionært. Det er aldrig blevet gjort før.
Og se det her!
EINSTEIN OM FRED
Jeg tror, han havde planlagt at ville mødes med Einstein.
Jeg ved godt, jeg beder om meget, men udbyttet...
- Alt vil blive rettet. - Hvad mener du med rettet?
Jeg mener, at vi lever i et negativt rum.
Gabe burde være her nu.
Din mor, dig, mig, ingen af os burde leve dette liv.
Gabe forsvandt i år 2000.
Alle der var påvirket af det, lever en alternativ virkelighed.
Vi ordner det, bringer ham tilbage, og så bliver alt normalt igen.
De sidste 12 år af vores liv, vil blive som de skulle have været.
- Tror du virkelig på det her? - Ja.
Bedstefar... Du ved, hvor meget mor kæmper, for at glemme ham.
Dette er en fantasi.
Har du fortalt det her til hende?
Nej, jeg har kun fortalt det til dig.
Jeg beder dig blive ved med det.
Erol...
UNDSKYLD JEG ER FORSINKET.
- MED TO MINUTTER. - OG HVIS DET VAR TRE?
Så ville du nok aldrig tilgive dig selv.
- Hej. Undskyld jeg er forsinket. - Det er i orden. Jeg er lige kommet.
- Er du okay? - Ja, har du talt med din prof?
- Ja, jeg skal op om to uger. - Jeg skal nok hjælpe.
Nej, du har gjort nok.
Bare mød op. Jeg har brug for en ven der.
Ja, jeg kommer.
Har vi stadig en aftale i aften?
Ja, hvis du har lyst. Du virker ret optaget.
Nej, jeg har virkelig set frem til at se...
Hvad var det nu?
Et one-man show om Bhopal-katastrofen.
Ja, lige det jeg ville se.
- Hej. - Hej.
Vil du så fortælle mig, hvad der er galt?
Nej, fortæl mig om din forskning.
For det meste bare detaljer på GNH'erne af de tre lande jeg studerer.
Siden det er en teoretisk model, har dataerne...
Hvad arbejder du med nu, professor?
Jeg tager et gammelt familiefoto -
- og maler et billede af det motiv.
Og så laver jeg digitale kopier af det, igen og igen.
Hver gang fjerner jeg elementer fra det, -
- og så går jeg tilbage til det originale billede, -
- og tager figurerne ud som om de ikke var der, fra starten af.
Så du ændrer din egen hukommelses kilde.
Det kan man godt sige.
- Hej, skat. - Hejsa.
- Vil du ikke sidde ned? - Jeg skal af sted om lidt.
- Lad mig tage den for dig. - Tager du stadig af sted?
- Ja, om et øjeblik. - Tak, skat.
Undskyld mig lige.
Må jeg se din arbejdsplads?
Du behøver ikke sige noget, bare du lytter.
Jeg har brugt flere år på dette.
Alt det jeg har lavet, er baseret på beviser, som din far har efterladt.
Lad mig hjælpe dig igennem hans forskning.
Hvem er det?
Det er min mand.
- Er han... - Han er død.
Vi burde gå.
Bare tænk over det, jeg har sagt.
Tak, professor. Godnat.
Tak for at I kom.
De beundrer dig så meget.
Jeg husker, da du drømte om at blive en kunstner.
Og nu gør du det.
Det var ikke min drøm, far.
- Er alt i orden? - Ja, hvorfor?
Du virker fraværende.
Jeg har bare ikke været mig selv, de sidste tre dage.
Marika...
Du arbejder for meget.
- Tak for mad. - Vi bestilte bare maden.
Ja, men det var alligevel lækkert.
- Erol, vi ses til time. - Ja.
Godnat.
Okay, jeg kommer for sent.
- Tænker du nogensinde på din far? - Hvad?
Vi snakker aldrig om ham.
Vi behøver ikke snakke om ham.
Kan vi ikke nok? Jeg vil gerne.
Sagde bedstefar noget til dig i aften?
- Om hvad? - Ikke noget.
- Så du har tænkt en del på far. - Ja.
Det hele kom tilbage til mig, -
- i lufthavnen.
Jeg husker, at vi spillede skak.
Vi gik i biografen to gange om måneden.
På videnskabsaftenerne lærte han mig koncepterne, ved at bruge mit legetøj.
Han elskede mig.
Det er underligt, men jeg...
Jeg husker ikke, hvordan han så ud, -
- kun fra billeder og sådan.
Bliver du nogensinde sur, over det der skete?
Mor, jeg tænker ikke på det.
- Har jeg fortalt, hvordan vi mødtes? - Nej, egentlig ikke.
Det var da vi stadig boede i Princeton, og han hev mig med til et arrangement -
- som jeg ikke ville med til.
Jeg tror...
Jeg tror, at mor døde, et par måneder før, -
- og han ville have mig ud af huset.
Han præsenterede mig for hans bedste studerende.
Det var kærlighed ved første blik.
Ligesom da mor og far blev gift.
Nogle måneder senere friede han til mig, -
- ved et gammelt cafeteria, som vi plejede at besøge.
I starten stod jeg imod, fordi han var arbejdsnarkoman, -
- og ville ændre verden.
Jeg mente ikke, at han ville have tid til en familie.
- Men ved du, hvad han sagde? - Hvad?
At han kunne ændre verden, og være hjemme til middag hver aften.
Og det var han.
Han var så selvsikker.
- Husker du det? - Ja.
Han var sådan en dagdrømmer.
Intet var umuligt.
Jeg har haft en tilbagevendende drøm, om aftenen, hvor han ikke kom hjem, -
- hvor han ringer og fortæller hvad der skete.
Hvad var der så sket?
Han blev forelsket.
Eller han slog sit hoved, og fik hukommelsestab.
Eller...
Han bare ville leve at andet liv...
Men ikke med os.
Mor...
Du kan ikke gøre det her.
Du tager ikke din medicin, og det får dig i dårligt humør.
De hjælper ikke.
Jeg vil ikke være følelseskold.
Det er bare at din far...
Han brød aldrig et løfte.
Og jeg husker hans ansigtsudtryk i lufthavnen, så levende, -
- og måden han så på mig på. Det virkede, som om han vidste noget.
Du kan ikke... Du kan ikke gøre det igen.
- Men... - Sådan må du ikke tænke.
- Jeg vil bare vide det. - Det er ligemeget.
- Det er det eneste, jeg vil vide. - Det er ligemeget.
Hvilken forskel vil det gøre? Han er væk. Han er død!
Denne gang er det mig, der kommer for sent.
- Jeg kan ikke gå. - Hvad er der?
- Det er min mor... - Er hun okay?
Jeg vil ikke lade hende være alene.
Var det det, du ville fortælle mig tidligere?
Vil du vide, hvorfor jeg ikke tager på MIT?
Jeg kan ikke lade hende være alene.
Jeg ville ønske, at det var anderledes.
Det må du undskylde. Jeg ved, vi havde planer.
Nogle gange er det svært, ikke at tage alt det du gør for mig, for givet.
Af alle mennesker, så skal du ikke undskylde.
Jeg har båret på den her i flere uger.
Jeg ville give dig den efter du har bestået, men jeg...
Jeg kan ikke vente.
Har du haft den i alle de år?
- De laver dem stadig ikke, men... - Er det en baby?
Lad mig vide, når du er klar til den ægte vare.
Snart.
Jeg...
Jeg må lige se til hende. Undskyld.
Skal jeg blive, og holde dig med selskab?
Jeg tror ikke, at hun vil have, at du ser hende sådan.
Forsigtig.
- Men tag du til forestillingen. - Ikke hvis du ikke gør.
Jeg ringer senere. Undskyld.
Kom nu, mor. Hvis du går glip af flere timer, bliver du værre end jeg er.
Mor...
Mor. Pis!
Mor!
Mor?
Jeg skal bruge en ambulance til 1637 Sherwood Drive.
Nej!
Min mor trækker ikke...
Hun trækker ikke vejret.
Nej, det kan jeg ikke. Hun trækker ikke vejret.
Jeg beder dig. Kom nu.
Hvad skal jeg gøre?
Nej, mor! Kom nu! Pis! Nej, nej!
Nej!
Jeg fortalte hende ting, som jeg ikke burde have gjort.
Jeg henter noget vand.
Giv mig et øjeblik. Vi mødes ved bilen.
Okay.
Bedstefar.
Er der mulighed for, at det du siger, er sandt?
Hjælp mig igennem hans forskning.
Min sekretær har forresten adgang til laboratoriet, -
- men ved ingenting om dette, og sådan skal det forblive.
- Det er i orden. - Jeg foreslår, du følger trop -
- og holder det for dig selv.
Kontoerne for det sidste halve år, står for halvdelen af -
- GNH'en i Ghana, og kilden er blevet bekræftet to gange.
Det er i bibliografiet.
- Det er formidabelt arbejde. - Tak.
- Hvordan har du det? - Lettet.
- Skal vi fejre det, eller hvad? - Ja, helt sikkert.
Jeg skal bare lige tjekke noget med bedstefar i laboratoriet.
- Er alt i orden? - Ja, jeg hjælper ham bare med noget.
Det er super. Hvad?
Noget teoretisk noget.
- Ormehul teorier. - Science fiction?
Ja, på en måde. Det får mig til at slappe af, lave noget sjovt.
- Det glæder mig. - Jeg ringer senere. Tillykke.
Bedstefar, hvis dette er sandt, hvorfor ville han så -
- mødes med Einstein, efter han opfandt den maskine?
- Læs det. - Kan du ikke bare fortælle mig det?
Jeg er ikke sikker på, hvad jeg skal sige, men det er åbenbart vigtigt.
Okay. "Lorentz Transformationen"?
Ja, ja. Lige her.
Deres bestillinger, mine herrer. Kaffe til den unge mand.
- Tak. - Og Earl Grey til professoren.
Tak.
Jeg er færdig for i dag. Har I brug for andet?
Nej, nej. Tak skal du have.
Okay.
- Jamen dog, bedstefar. - Luk!
- Hejsa. - Hej, hvor er du?
- Jeg kan nok ikke nå det. - Det lyder ikke særlig afslappende?
- Det er en erhvervsrisiko. - Arbejd nu ikke for meget.
- Det gør jeg heller ikke. - Farvel.
Jeg formoder, at de tre dimensioner. X, Y og Z -
- er paralelle med deres modparter.
Hastigheden mellem de to observatører er V oven på X-aksen.
Så de bruger deres egen kartesianske system til at måle intervallerne?
Præcis, der har du den negative energi.
ORMEHULLER
UKENDT MAND FUNDET DØD I GYDE
ORMEHULLER
H. WEYL
HERMANN KLAUS HUGO WEYL (9. NOV. 1885 - 8. DEC. 1955)
Det er farligt.
At lade en person sidde i den, mens den rejser gennem et ormehul.
Selv hvis det virker... Min far blev dræbt.
- Hej. - Hejsa.
- Hvad laver du her? - Hvad arbejder du på?
Et eksperiment. Det er lidt ustabilt.
Har det noget at gøre med at rejse tilbage i fortiden gennem et ormehul?
Ofret blev skudt og havde ingen papirer på sig.
Tøjmærkerne var ukendt.
Gerningsmændene efterlod kun hans ur og nøgler.
Ingen vidner, ingen mistænkte.
Jeg tror, det er min far.
Jeg må stoppe det i 1946.
Jeg ved, det lyder skørt. Det er derfor, jeg ikke har sagt noget.
Og chancen for, at dette lykkes...
Er så lille, men vi må prøve.
Tænk på udbyttet. Alt bliver anderledes.
Undskyld jeg ikke har sagt noget.
- Du tror på mig, ikke? - Jeg tror på, at du tror på det, men...
Ja, det er skørt.
Sådan havde jeg det også i starten.
Jeg må tilbage til arbejdet.
Jeg laver mad i aften.
Så forklarer jeg det hele.
Okay.
Hvorfor fortalte du ikke mor, hvad du havde gang i?
Jeg var usikker på udfaldet. Hun måtte ikke have falske forhåbninger.
Hun måtte leve livet, så godt, hun nu kunne.
Var det, det rigtige valg?
Nej, men hvis hun fik tanken -
- om, at bringe din far tilbage... Sæt det sammen med hendes depression...
Du var allerede bange for, at hun ville begå selvmord.
Præcis.
Hvorfor lide, hvis der bliver rådet bod på det?
Du vil vel ikke fortælle Grace det?
Nej, selvfølgelig ikke.
Som i gamle dage.
Hvis det virker, og du får din far tilbage i dette århundrede, -
- hvad vil der så ske med vores liv de sidste 12 år?
Mine forældre vil være i live.
Jeg vil være mere lykkelig og have mere selvtillid.
Og ikke frygte, at jeg mister alle omkring mig.
Vi ændrer kun én ting, som ikke burde være sket.
Jeg tror ikke, vores liv forandrer sig så meget.
Du vil have de samme interesser, og studere indenfor det samme område.
Og vi vil ikke mindes dette liv?
Lyder perfekt... Hvis vi er sammen.
- Hvorfor skulle vi ikke være det? - Der er ingen garantier, vel?
Jeg kunne blive ramt af en bus, eller du kunne finde en anden pige -
- i biografen med din far, og invitere hende til skolebal.
- Jeg vil ikke invitere andre. - Jeg mener det.
Du kom til mig som barn, fordi du havde mistet en forælder.
Du sov hos mig første gang, da din mor tog til Princeton.
Vi tilbragte dag og nat sammen, og det vil ikke ske nu.
Dette vil ikke eksistere.
Vi ville slet ikke vide dette.
Hvad er chancen for, at det gentager sig?
Vi kendte hinanden langt før år 2000.
Vi var uadskillelige, også før min far tog af sted.
Vi finder sammen igen, Det ved jeg bare.
Jeg er helt sikker.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Vent lige et øjeblik.
- Erol? - Øjeblik.
Skat, det er bare et skide skakbræt.
- Jeg skal bare have noget motivation. - Noget?
- Det er alting. - Det er kun et spil skak.
Nej, det er vores liv.
Hvis du kunne, ville du så genstarte vores liv, indtil det var perfekt?
Kommer fra en idealist, som har studeret økonomi i udviklingslande.
- Nej, Erol, jeg er realist. - Hvad er der galt med idealisme?
Hvad er der galt i, at ville have levende forældre?
Det er ikke fair. Jeg har ikke valgt dette.
Nej... Men lad ikke som om, at du forstår mig.
Grace...
Vi har et liv her.
Vi talte om at blive gift.
Vi ville finde et andet sted at bo, og starte en familie.
Min far forlod os unaturligt. Det gav en bølgeeffekt.
- Som vi tager os af. - Nej, som jeg retter!
Alle der er involveret, må have deres liv...
Jeg er gravid.
Hvordan vil du rette det?
GABRIEL
MØDER MARIKA 1987 -
SAL
MISTER BONNIE 1994
FØDER MARIKA
MØDER MARIKA 1987
MØDER GRACE 1996 NULPUNKT
FØDER EROL 1989 OVERLEVER NYRETRANSPLANTATION...
MØDER GRACE LÆRER AT SPILLE SKAK...
GRAVID
Hvor langt er du henne?
Fem uger.
Hvad vil du gøre?
Det ved jeg ikke. Jeg må have tid til at tænke.
- Stop med at arbejde på det. - Det kan jeg ikke.
Så har du jo svaret der.
Kan man sørge for, at Grace og jeg er sammen i den nye tidslinje?
Du skal ikke ændre på elementer.
Vi skal rette ting, ikke skabe den perfekte verden.
Vi er skabt for hinanden.
Vil du tage tilbage som barn, og bejle til hende igen?
Jo mere, du har i klemme her, jo sværere bliver det.
- Hvordan er stabiliteten? - Forfærdelig.
- Jeg har siddet fast i ugevis - Du må bare fortsætte.
- Jeg må gå. Klarer du dig? - Ja.
Vi ses senere.
Du er kun otte uger henne, så det er for tidligt at sige noget, -
- men det ser godt ud indtil videre.
Men vent med at fortælle vennerne det.
- Okay. - Godt så.
NÅR DU ÆNDRER TYNGDEKRAFTEN, PÅVIRKER DET TIDEN. EINSTEIN
Nej.
- Hvad? - Det burde virke.
Tangentvektorerne er korrekte, D-S-kvadratet er defineret, -
- men den accellerede ende tager vilde udspring.
Rolig nu.
- Kridt? - Anden skuffe.
Der er ikke mere.
Hvilken forskel gør det? Hvis jeg ikke kan, kan du heller ikke.
- Har han det godt? - Ja, han har det fint.
- Tak, frøken Moore. - Er du okay?
Det er længe siden, nogen har spurgt mig om det.
Det har jeg tit haft lyst til at spørge dig om.
Jeg har det fint.
Jeg har lagt mærke til, at du udenfor laboratoriet, altid er alene.
Hvis du får brug for at tale, så er jeg lige her.
Hvis bare jeg kunne...
Du kan måske fortælle mig en dag, hvorfor du ikke kunne.
Det håber jeg.
- Hallo? - Grace, det er Sal.
- Hej. - Har du et øjeblik?
Det ved jeg ikke.
Jeg ville bare høre efter, hvordan Erol har haft det, på det seneste.
Jeg ser ham næsten ikke.
Jeg sover, når han kommer hjem, og han sover, når jeg tager af sted.
Jeg er bekymret for ham.
Med al respekt, så er det hele dit værk.
Hvorfor bekymrer du dig?
- Hej. - Hejsa.
- Hvordan har du det? - Fint.
- Jeg har chokolade, mælk og bacon. - Tak.
Jeg er i kælderen, hvis du får brug for mig.
Kan vi snakke om det?
Sig noget.
Hvad vil du høre?
Jeg er bange for, det hele forsvinder, fordi jeg tror, at det lykkes dig, -
- men jeg ønsker inderligt, at du fejler.
Så får du måske dit ønske opfyldt. Vi har ramt muren.
- Vi har siddet fast i ugevis. - Så du stopper?
Det kan jeg ikke, før jeg har prøvet alt.
Det ved du godt.
Hvad ønsker du? Hvad skal jeg gøre?
Få en abort? Er det ikke det, du prøver på?
Nej, dette vil ske igen, og på en bedre måde.
Har du tænkt tanken, at din far var bestemt for at skulle dø?
At det var hans vej, og dette er vores?
Kan du ikke se, at på trods af alting, elsker jeg dette liv.
Jeg forelskede mig i dig, som du var.
Som jeg er nu, vil jeg blive en dårlig far.
Det skal ikke nedarves af vores barn. Jeg vil have en ren tavle.
- Ingen har en ren tavle! - Fordi ingen får mulighed for det.
Sådan kan jeg ikke leve.
Velvidende at vores liv kan ændre sig, uden vi har noget at sige.
- Det har de fleste ikke. - Jeg sover med Manden med Leen.
Kan du kigge mig i øjnene, og forsikre mig om, -
- at hvis du gennemfører du dette, vil vi kunne genskabe...
Vores babys sjæl?
Ja.
Jeg stopper.
Du har ret. Der er ingen garantier.
Jeg vil ikke miste dig. Jeg siger til Sal, at jeg stopper.
Første gang, din mor forsøgte at begå selvmord -
- var lige før, at jeg flyttede hertil.
Du var kun 15 år.
Jeg forsøgte at overbevise hende om, at gå ud med en anden.
Jeg ønskede, at hun kom videre, men hun afviste idéen.
Vi skændtes...
Jeg fortalte, at hun var tåbelig ved at fastholde din fars minde.
Og dagen efter...
Hun holdt aldrig op med at elske ham.
Når ens barn er i nød...
Dette skulle aldrig have været hendes liv.
Nu må jeg beskytte mit barn.
Beklager.
Som jeg sagde, fire værelser.
- I er jo kommende forældre? - Vi får kun brug for to værelser.
- Fire er bedre. - Virkelig?
- Ja, man ved jo aldrig... - Det kan du sagtens sige.
Og gøre.
Der er en stor stue. Med plads til det hele.
Fjernsynet lige her. Og min lænestol her.
- Nej, vores barn skal ikke se tv. - Hvad? Jeg ville ellers...
- Hvad? - Du kan heller ikke lide tv.
Men jeg kunne dase om søndagen og få besøg af vennerne.
- Og få et par øl. - Du har ingen venner.
Jeg finder nogle. Og du vil hade dem alle.
Har du en kæreste?
TIL SALG
Lad os spille færdig.
Kom nu, din tur.
- Vi kan bare bruge festsal-temaet? - Hvad med det nye sted?
Vi kan bare holde os til familien og nærmeste venner.
- Erol... - Hvad?
Hvad er der?
- Hvordan? - Det er svært at sige.
Det var tidligt i graviditeten.
Det har måske ikke været et levedygtig foster.
Kan det have været stress?
Muligvis, men det...
Er ofte bare spontant. Det er jeg ked af.
Jeg kigger til hende igen om en time.
Hej.
Jeg har lige hørt det. Jeg er virkelig ked af det.
Jeg tænkte, at du var her. Er Grace på hospitalet?
Det ender ikke sådan her.
Min far bliver ikke skudt i en gyde.
Mor tager ikke pillerne.
Mit barn dør ikke rent spontant...
Hver gang, jeg vil forpligte mig til dette liv, får jeg modstand.
Nogle gange kan jeg se alle ting, som burde ske.
Grace kommer til Cambridge med mig. Vi får en familie.
- Det kan stadig ske. - Det skal det.
Det er op til dig. Du sagde, vi var tæt på.
Ja. Der er bare ét problem med acce...
- Jordskælv. - Hvad mener du?
Vi tager af sted og lander på dette sted i 1946.
Vi ved, hvordan jorden bevæger sig, og hvor den er i solens kredsløb.
Vores beregninger om nutationspunktet var korrekt, men i udregningen -
- af jordens rotation glemte jeg at medregne seismisk aktivitet, -
- som ændrer balancen af jordens masse.
- Samt jordens rotationshastighed? - 31 hændelser siden 1946, -
- som har ændret rotationen.
Jordskælvet i Japan, forkortede dagen med 1,8 milliontedele af et sekund.
Tilføjer vi det, i de kendte havstrømme og atmosfæriske vinde...
Præcis hvor og hvornår, vi ønsker det.
Computeren regnede korrekt, men jeg havde ikke variablerne.
Du har gjort det.
Et par uger med test, og så vil vi aldrig vide, dette er sket.
Din far vil, teoretisk set, være den eneste, som husker noget af dette.
Hans liv vil være uafbrudt fra det øjeblik, vi opfanger ham.
Hvad er så planen?
Jeg træffer ham, når han stiger af flyet i Newark.
Vi bør ikke gøre noget ved tidslinjen, før han forsvinder.
- Bedstefar. - Hvad?
Jeg gør det, ikke dig.
Nej, hvis det ikke fungerer, vil du stadig have et liv.
Det er ligegyldigt. Denne tidslinje vil fortsætte.
Vi afprøver det, og sørger for, at alt er sikkert, -
- men hvis det ikke lykkes, vil der ikke ændres noget her.
Derefter kan du gøre, hvad du vil, men jeg må prøve på min måde.
- Hvad er din måde? - Ikke at tale med ham.
Det kommer an på, hvad vi siger. Han må fortælle Marika det.
Hun skal gøres opmærksom på hans intentioner, så de kan reagere på det.
Nej, vi skal sørge for, at han ikke gør det igen.
Gør vi det, kunne vi lige så godt ophøre med at eksistere.
Det vigtigste er, at vi har hans minder i 2000 og i 1946.
Kun det vil overleve efter korrektionen.
Teoretisk set.
Han må se sine følgeskader, uden at fjerne ham fra realiteten.
Instruktøren er klar om et øjeblik.
Det drejer sig ikke om at rette længere.
Jeg sørger for, at dette ikke sker igen.
Uanset omkostningerne.
Næste gang, vi mødes, vil vi have et langt vidunderligt liv foran os.
Det lover jeg dig.
Hvad er det?
Instrukser til din far, om at sørge for, -
- at jeg besøger professor Cales kemi-afdeling, den 15. maj 2012.
Hvorfor?
Frøken Moore vil være der.
Er du klar?
Hvis der ikke sker noget om tre dage, må du gøre det rigtige.
Modtaget.
Hvis dette virker, vil jeg aldrig kunne takke dig.
Og jeg ved ikke, om du er blevet forbrændt i tre dage.
Prøverne gik godt.
Jeg håber, at du besøger os mere, bedstefar.
Vi ses i et andet liv, knægt.
- Vi ses på fredag. - Ja.
- Hils far. - Det skal jeg nok.
Hej.
Kom, skat. Vi er nødt til at gå.
- Hallo? - Hej, Sal. Hvordan går det?
- Fint. Har du haft en god flyvetur? - Jo tak.
Jeg er ved at stige af, så kommer jeg, efter jeg har tjekket ind på hotellet.
Perfekt. Vi ses.
Han bliver så hurtigt stor. Han elsker også videnskab, -
- men det er som om, at hans kunstneriske sind -
- giver ham balance.
Han er sikkert en bedre kritisk tænker, end jeg nogensinde har været.
Måske en elev til mig.
- Det er altså stedet. - Jeps.
Det er et dødt rum.
Her kommer ikke engang en vicevært ugenligt.
Nogle ting ændrer sig aldrig.
Må jeg spørge, hvad det drejer sig om?
Undskyld.
Efter din afhandling, lovede jeg, aldrig at sætte spørgsmåltegn ved dig.
Nej, jeg vil bare have et stille sted at arbejde.
- Er her nok lys? - Ja, det er fint.
Jeg sætter pris på dette.
- Skal vi spise frokost i morgen? - Gerne. Lad os tales ved i morgen.
Hvis du mangler noget, så bare sig til.
- Dejligt at se dig, Gabe. - I lige måde.
- Held og lykke. - Tak.
- Hallo? - Hej, sovetryne.
- Hvad er klokken? - Halv syv.
- Hvordan er konferencen? - Det finder jeg snart ud af.
Du skal op nu. Vi tales ved senere.
- Farvel, skat. - Farvel.
A. EINSTEIN
Hvis du søger professoren, er han ude at gå.
- Ved du, hvornår han er tilbage? - Nej.
Tag dog hen på hans kontor.
- Hvad skal du have? - Johnny?
- Ja. Kaffe? - Gerne.
Gør det til to kopper, på min regning.
- Det er ikke nødvendigt. - Jeg insisterer.
Hvor er du fra?
- London. - Storslået by.
- Velkommen til Jersey. - Tak, Johnny.
- Hvad bringer dig hid? - Arbejde.
Hvad arbejder du med?
Jeg har haft en underlig dag, ikke for at være uhøflig.
Det er okay. Er du ny her?
- Ja. - Et gæt...
Du er forsker?
Det kræver en, at kende en.
Institut eller universitet?
Jeg må ikke tale om det.
Jeg må heller ikke fortælle, at jeg er her på stipendium.
Du er meget ung. Hvad arbejder du på?
Jeg skriver om ormehuller. Ren teoretisk.
Min mentor, dr. Weyl er den rigtige ekspert. Jeg tager blot ved lære.
- Jeg hedder Erol. - Min søn hedder Erol.
Virkelig? Hvor er han?
- Hjemme. - Hvor længe bliver du?
- Ikke længe. - Det er godt.
Man kan ikke holde sig væk hjemmefra for længe af gangen.
Det er ikke godt for familielivet.
Hvis jeg må spørge, hvilken del af ormehuller forsker du så i?
Hvilke konsekvenser et stabilt ormehul ville have.
Virkelig? Hvad har du fundet?
- Elsker du dem? - Hvad?
Din familie. Elsker du dem?
- Jeg elsker mit arbejde og familien. - Det må være skønt.
Min erfaring siger mig, at én må give efter.
Det handler om at finde den rette balance.
Må jeg spørge, hvordan du fandt den balance?
- Det ved jeg ikke. - Du gør det bedre end mig.
Jeg har ingen kone eller børn. Begge mine forældre er døde.
Det er jeg ked af.
Det burde du være.
Held og lykke med din opgave.
Min far er faktisk ikke død endnu.
Han forlod mig, da jeg var ni.
Min mor og jeg satte ham af i lufthavnen.
Han skulle på forretningsrejse til Princeton.
Han skulle komme tilbage efter et par dage, men det gjorde han ikke.
Vi ventede i lang tid.
Eller, det gjorde min mor.
Det er så lang tid siden, at jeg ikke rigtig husker ham.
Min mor startede i skole igen, og blev professor.
Hun blev inspireret af hendes arbejde, -
- men hun kom sig aldrig over den forvirring, -
- af ikke at vide, hvor min far blev af.
Jeg tror, hun troede, at han stak af med en anden kvinde.
Hun var knust, og begik selvmord.
Men så kom min bedstefar og fortalte mig, -
- at vi kunne finde min far, hvis vi arbejdede sammen.
Det ville tage tid, måske år at finde ud af, hvad han havde gjort.
Men vi gjorde det.
Jeg havde ikke set ham i 12 år.
Erol?
Du godeste.
Fortæl mig om Einstein.
Det er derfor du er her, ikke sandt?
- Jo. - Hvorfor?
Hvad kan han fortælle, som du ikke allerede ved?
Fortæl mig først...
Hvad sker der med mig?
I aften bliver du overfaldet. De dræber dig.
Ikke andet.
Alt dette arbejde, og en fyr tager dig for pengene i din pung.
- Hvad er det? - Det er dig!
Dit jakkesæt, din beskrivelse.
De efterlod dit lommeur. Jeg ved ikke hvorfor.
Har du dine nøgler i din venstre lomme?
Ja.
Væggen i kælderen?
Det er alt, du er gået glip af de sidste tolv år.
NULPUNKTET
OPTAGET I SKOLEN FÆRDIG I SKOLE 2012
Du var en god far.
Jeg var en glad dreng.
Hvordan døde hun?
Piller.
Det var hendes tredje forsøg.
Hun kunne ikke klare, ikke at vide hvorfor hendes livs kærlighed forsvandt.
- Hvad med dig? - Jeg mistede alt.
Og jeg genopbyggede din drøm.
Det hele er her.
Kun fordi du ikke ville fortælle, hvad du lavede.
Så fortæl mig, hvorfor?
Jeg prøvede så mange gange.
Du sagde aldrig ordene, "jeg bygger en..."
Hun ville ikke høre det.
Alt der kunne ændre vores liv...
Det ville hun ikke have.
Hun er glad.
Jeg besluttede så, at jeg kunne rejse, tage af sted og komme tilbage.
- Hun finder ikke ud af det. - Forsøg at tale i datid.
Det var lang tid siden.
Mor gik ikke med til dette.
Gik ikke med til? Nej...
Dette er den vigtigste opdagelse i historien.
Forestil dig alt det gode vi kan gøre med den.
Nej, du skal vælge.
Det er det ene eller det andet. Din familie eller dette.
Så er det familien.
Altid familien.
Jeg vidste ikke, at dette ville ske.
Okay.
Det er virkelig dig.
Du er en mand.
Og du...
Det som tog mig årtier, tog dig under et år at finde ud af.
Din mor havde ret. Du er et geni.
Det er jeg ikke.
Jeg er ikke et geni.
Jeg har været egoistisk og forsømmelig.
Jeg havde et barn.
Jeg havde et liv med Grace, og jeg ødelagde det.
- Lille Grace, vores nabo? - Du er den eneste, der kan ordne det.
Det vil jeg. Det lover jeg dig.
Jeg har savnet dig.
Jeg er ked af det.
Okay.
Giv mig et par dage, så tager jeg tilbage, og snakker med din mor.
Jeg vil være sikker på, at der ikke er nogen misforståelser.
- Et par dage? - Hør her, jeg er nødt til...
Jeg skal afslutte mit arbejde her.
Einstein vil hjælpe mig med at opsætte parametrene.
Jeg afslutter det han startede.
Jeg laver sikkerhedsforanstaltninger, så der ikke sker disse ting.
- Det gjorde han med atombomben. - Der er ingen parametre!
Einstein var imod at bruge bomben.
Selv med al min klogskab, kan jeg ikke forestille mig, -
- alt det kaos, der ville komme, hvis én mere ville bruge den.
Der er ingen undtagelser. Al ville sige det samme.
- Du skal tilbage og ødelægge den. - Det er intet i vejen med teknologien.
Ingenting. Jeg har været meget sjusket.
Det er gået op for mig. Jeg har endda snakket med fremmede.
Jeg bliver hernede hele tiden.
Mor døde på grund af dette. Betyder det noget for dig?
Selvfølgelig! Det er derfor, jeg vil undgå overfaldet denne gang.
Du har givet mig det jeg behøver. Du kan endda blive her.
Der er så meget jeg vil spørge om, du er vokset.
Sammen kan vi få mig tilbage.
Jeg ved, du tror, du er udenfor fare.
Jeg ved, du tror, du er forsigtig, men du skal se på diagrammet.
Se på det.
Se godt på det.
Hvorfor opfangede du mig ikke, inden jeg tog af sted?
- Hvorfor risikere at komme tilbage? - Det er et godt spørgsmål, ikke?
Jeg ville se dette.
Jeg ville se resultatet af dit arbejde.
Det herlige ukendte du opgav alt for.
Jeg håber, du tager tilbage med det samme.
Så du kan slette de sidste 4.556 dage af mit liv.
Og jeg ville være et barn.
Kigge op på dig i under, mens du kommer hjem fra din rejse.
Og det vil jeg.
Problemet er, at jeg ved, hvordan du tænker.
Du og jeg mistede de samme ting.
Men jeg måtte føle de tab.
Jeg måtte se en jeg elskede dø.
Jeg var nødt til at skabe sikkerhedsforanstaltninger -
- for at sikre mig, at det ikke skete igen.
Du siger, at du elsker mor og mig?
- Mere end noget andet. - De elsker også dig.
Gå tilbage, og husk den mand jeg blev.
På grund af dine valg.
Du godeste!
Åh nej!
Gode Gud! Nej!
EROL STABILISERER ACCELERATOREN... FINDER FAR...
SKYDER SIG SELV I HOVEDET, 2012
Første træk er bonde fem til bonde tre.
Hej. Skat, se hvem der er her.
Far.
Hej.
Hej, hr. Whyte.
Du er tidligt hjemme. Hvad er der sket?
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org