Gi meg den!
Nei. Stikk, stikk!
- Ti. Ti. - Du får resten senere.
- Ti euro. - Slutt nå.
- Hallo? - Alarmsentralen.
- Jeg hører en skuddveksling. - Er det virkelige skudd?
Ja, de skyter. I Via Fuentes.
- Er noen skadet? - Jeg vet ikke.
- Hva driver du med? - Dra til helvete!
Snu deg til venstre.
Og til høyre.
Legg hånden på skanneren.
Ta av deg klærne.
Soldat.
Her vil vi ikke ha problemer.
For hver dag som går, føles luftegården trangere.
Når jeg kommer ut, sender jeg et kort med utsikten fra Vesuv.
- Så får du se utsikten. - Han tuller med meg.
- Liker du ikke Vesuv? - Send et postkort til dem også.
- Du er Pietro Savastano. - Det skal du drite i.
- Jeg må prate med deg. - Hørte du, Antonio?
Jeg lot meg bli arrestert for å treffe deg.
- Hvorfor skal vi treffes? - Vi skal prate forretninger.
Jaså? Hva slags forretninger? Ser du ikke hvor vi er?
Samtalen er over.
Du forstår ikke.
Jeg må ut herfra. Jeg kan ikke være her.
Forhandlingene har blitt fremskyndet igjen.
- Når blir den? - Om ni måneder.
- Hva faen er det? Et svangerskap? - Jeg har gjort alt jeg kan.
Dommeren er treg, men fortsetter han sånn, må han la deg gå.
Jeg kan ikke gjøre noe her innefra. Der ute har vi masse problemer.
Jeg må gjøre meg hørt i dag. Om et år er det for sent.
Det fins bare en løsning.
Be om å bli overført. Er du med på det?
Nå vil apene sitte til bords med vanlige folk.
Men hva i helvete?
Man kan ikke engang dusje i dette drittstedet.
Dusjene er ikke bra her.
- Stikk av. Spiller du fotball? - Barn leker.
- Menn prater forretninger. - Nå får du gi deg.
Du har ikke forstått. Vi har ingen forretninger.
Kjenner du til stoffet crack?
En vanskelig og farlig jobb.
Femti prosent er for mye. Vi kan gi dere ti.
Ti holder for både deg og oss.
Da sønnen min var liten, pleide vi å se på aper.
Han sa: "Pappa, hvordan er det mulig-
- at sånne dumme dyr vil være som vanlige mennesker?"
De må gjøre som eieren deres sier.
Om de bestemmer selv, blir de farlige og må avlives.
Vi må prate om andelen vår.
Det er ikke noe å si. Alt er allerede sagt.
Du har blitt enig med don Pietro. Vi kan ikke endre på det.
Derfor har jeg plassert en av mine menn i fengselet.
Men don Pietro nekter å snakke med ham.
Tokumbo er som en bror. Han kan føre ordet for meg.
Men om don Pietro nekter å diskutere, bestemmer jeg summen neste gang.
Du misforstår noe. Her i Italia er det vi som bestemmer.
Dere skal bare gjøre som vi sier. Punktum.
"Om man trekker for hardt, dør eselet."
"Det er det som bærer byggestenene."
Adlyder du ikke, blir de gravstener for deg og kompanjongene dine.
Men vi vil bare prate.
- Vi har problemer med de svarte. - Apene er det siste jeg tenker på.
Vi fikk mindre enn halvparten av pengene.
De vil prate med deg, ellers streiker de.
Alle vil prate med meg, men jeg kan ikke prate med noen.
Afrikaneren har en av sine menn her.
Jeg har ikke noe å si. Verken der ute eller i dette drittstedet.
Be Ciro ta en runde med Gennaro-
- og få de jævlene til å ombestemme seg.
Er du sikker? Skal vi ikke høre hva de vil?
Vi har nok av problemer som det er.
Vi kan ikke la dem bestemme reglene.
I så fall løser vi en bagatell, mens hundre nye problemer oppstår.
Greit.
Jeg skal prate med Ciro.
Be Ciro ta med seg Gennaro.
- Får jeg si en ting? - Ja.
Pappa vil ikke latt afrikaneren styre denne bydelen. Det er dumt.
Faren din har ledet denne gruppen i tjue år.
- Han vet best. - Men alle er jo svarte her.
Han driter i denne bydelen. Han vil bare ha pengene.
Resten gir han blanke blaffen i.
Det er galt. Hvis vi skal bestemme, må vi ha et nærvær i området.
Det er Napoli, men det er som å være i Afrika.
Stedet tilhører dem nå. Vi kan ikke gjøre noe.
De betaler ikke lenger.
Få tak i en lege!
Vakt! Vakt!
Vakt!
Savastano. Til kontoret.
- Har du nyheter? - Du var ikke der.
Men alle vet at regn kommer fra himmelen.
Sånn tenker jeg også etter jeg kom hit.
Du får sitte i isolat og bli gammel. Ingen flere besøk eller pakker.
Det kan jeg leve med. Jeg klarer meg uten noen ting.
Men klarer du deg uten meg?
- Du har ikke spist. - Kokken kan ikke jobben sin.
Mens du satt i isolat, ble fire til skadet. Stemningen er anspent.
Det er sjefen din som står bak, og jeg rydder opp.
Vi fikk avslag på søknaden om å bli overført.
Du blir her.
Jeg har gjort mitt ytterste, men det lot seg ikke gjøre.
- Vet du hva jeg tror? - Nei, hva da?
At det skyldes oppførselen din her inne.
Ingen flere konfrontasjoner. Vil du leve i fred, må du forhandle.
Du vet hvordan jeg er.
Helt siden jeg var liten, om noen bråker med meg, -
-så har jeg aldri gått utenom.
Gjør jobben din, advokat, så gjør jeg min.
Jeg behøver en elskerinne. En riktig vakker kvinne.
Her er det ingen sol, man får ingen ro her inne.
Vakt! Vakt!
Det er oversvømmelse! Vakt!
Kan du komme?
En, to - celle 40.
Titonna, Manna, Esposito og Cozzolino - celle 6.
- Skynd dere. - Titò, sover du?
Resten til første etasje.
Sett meg med afrikaneren.
Vi sier tretti prosent i stedet for femti, -
-om du hjelper meg i morgen.
Slutt!
God dag, don Pietro.
Slutt, så diskuterer vi!
Jeg lover å være imøtekommende hvis dere slutter med en gang!
Vil dere ha noe, må dere først gå tilbake til cellene deres.
Vær så god og sitt.
- Hvem er dette? - En wrestlingstjerne.
Han ligner på deg, fengselsdirektør.
Det syns min kone også. Jeg fikk den av henne.
- Liker du å slåss? - Bare hvis jeg vinner.
Man kan ikke vinne hver gang.
Skal bli.
Første etasje, Tokumbo, celle 60.
Tokumbo, pakk sammen sakene dine. Du skal flytte.
Hvorfor det? Hvorfor?
- Rino... - Ja.
- Der ser man hvem som bestemmer. - Ja.
- Her er en gave fra don Pietro. - Takk.
- Ta vare på deg selv. - Ha det.
Hvilken røre for å få deg tilbake.
Fengselsdirektøren har skjønt hvem det er som bestemmer.
Skål for don Pietro!
Han er som Hamík, scorer alltid mål.
- Et spark bak for fengselsdirektøren! - Skål for don Pietro!
- Skål! - Skål.
- Don Pietro, vi er her alle sammen. - Bra jobbet!
Vi er best!
- Vær så god. - Takk, alle sammen.
Dessverre må vi prate forretninger.
For det første må vi heve lønningene til 500 euro.
Familiene til de som sitter fengslet må ikke mangle noe.
Vi må finne en erstatning for Conte, -
- men ikke den idioten som absolutt skulle prate med meg.
Vi må utvide, karer. Til Melito, Caivano, Arzano...
Vi må vise at vi bestemmer.
Vi skal nå helt til Sør-Lazio. Helt til Roma skal vi nå.
Får jeg prate med deg på tomannshånd, Immortale?
Nå er det bare oss.
Vi må gjøre slutt på de svartes forretninger.
Vi kan ikke ha det sånn som dette.
Vi må være forsiktige. Vil du virkelig være med?
- Det er klart. - Faren din blir kjempeglad.
Jeg driter vel i pappa. Jeg vil at du skal være glad.
- Jeg skal se på tv. - Får jeg noen sigaretter?
- Så ser vi en film. - Halv ni begynner programmet.
- Når begynner filmen? - Ti over ni.
Hvem vinner?
Du skal bare huske en ting: Bli i bilen. Skjønner du?
- Med motoren på. Du går ikke ut. - Jeg skjønner.
- Bra. - Da stikker vi.
Hva faen driver du med? Nå går vi. Rør på deg!
Kom igjen, skynd deg!
- Hva sa jeg? - "Bli i bilen."
- Og hva gjorde du? - Jeg gikk ut. Ciro, jeg trodde...
Du skal ikke tenke, det gjør jeg! Bare gjør som du får beskjed om!
- Unnskyld, Ciro. - Nei, Gennà. Gjør aldri det.
Ikke våg å gå ut av bilen! Du skal alltid være klar til å dra.
Hadde du ikke vært Pietro Savastanos sønn, ville jeg kuttet strupen din.
Unnskyld, det skal ikke skje igjen.
Jeg ble redd og visste ikke hva jeg gjorde.
Gennà...
Du ble ikke redd. Skjønner du?
Du gikk ut fordi du ville hjelpe til.
Du ville straffe en av de drittsekkene selv.
Skjønner du?
Du ble ikke redd.
Kom nå. Raskt!
Kjør, kjør!
Disse grusomme bildene kommer til oss fra Napoli.
Nedslaktingen i denne svarte bydelen, trolig beordret av en narkobaron...
Er du ferdig? Reis deg.
Reis deg opp.
Gennaro, du må bli tøffere.
Ditt navn er Savastano.
Bra. En avtale er en avtale. Ikke sant, Zecchinetta?
Du hadde flaks. Vi kom ikke rett til deg.
Dessverre ble mange vanlige folk også rammet.
Alle svarte ser like ut om natten, og derfor klarte du deg.
Men ikke prøv deg igjen. Neste gang kommer vi om dagen, -
-og da tar vi ikke feil person.
Og du kan dø i nattens dype stillhet.
Får ingen luft, du kan ikke puste.
I din ensomhet du elsker i tårer-
- lyden av mitt navn, ditt hjerte sårer.
Puten er rød av leppestift...
Don Pietro, vaktene er her.
Vaktene? Hva faen vil de?
- Hva er dette? - Gå, Savastano. Advokaten venter.
- Strengt isolat? - Det er bestemt.
- Du blir overført allerede i dag. - Advokat.
Om jeg blir satt inn der, er det ute med meg.
Fengselsdirektøren sendte en som du kjente for å lure deg ordentlig.
Telefonsamtalen din ble avlyttet.
Jeg kan ikke gjøre noe mer for deg.
Les selv. De har fått med alt.
Stoffet i lommen, forsøket på bestikkelse...
Og i går på telefonen ga du ordre om du vet hva...
De har så det holder på deg.
Sjekk bilen!
Hvordan går det, Ciro?
- Alt vel? - Ja.
- Her. - Skål. Gennà.
- Ha det. - Ha det, Ciro.
Han liker meg.