ЧОРНЕ ДЗЕРКАЛО
ЛОК-ГЕНРІ
-Привіт, мамо. -Я хвилювалася. Майже шоста.
Я поїхав в об'їзд, хотів показати Пії краєвиди.
А я все проспала. Вітаю.
Піє, мама. Мамо, Пія.
-Дуже приємно. -І мені.
Джанет.
-Гарненьку ти собі знайшов. -Мамо!
Ви мені лестите. Дякую.
-Цікавий акцент. -І у вас відпадний.
Що-що, дорогенька?
Відпадний.
І ваш цікавий.
Ти виросла в Америці? Чи ти родом з…
Господи, мамо!
США, народилася й виросла.
Добре.
Сподіваюся, ви голодні.
-Так. -Умираю з голоду.
Хто піаніст?
Тато грав.
-Це він? -Так. Кеннет.
Мама називала його «Кенні».
Дивно, що він мені подобається в цій кепці?
Трохи. Так.
Завтра покажу Пії село.
А в понеділок уранці, мабуть, поїдемо.
-Ви тут лише на дві ночі? -Мусимо їхати до Раму.
Знімати мій фільм…
Наш фільм.
Про типа з рідкісними яйцями.
То про це твоя документалка? Про колекціонера яєць із Раму?
Він не колекціонер, він…
Він охороняє яйця від колекціонерів, що хочуть їх украсти.
Це великий бізнес.
Це буде історія
про один з останніх форпостів проти комерціалізації природи.
Не про чоловіка, який стереже яйця?
Так, але він…
Він наче месник.
Янгол-охоронець.
Крадіжка яєць незаконна,
але місцевим копам це нецікаво, або вони надто ліниві.
Може…
Може, якби крав хтось, схожий на мене…
Або вони просто перевантажені. Робота в поліції дуже виснажлива.
Твій тато знав.
Так. Тобто…
Так.
Я ж бачила його знімок в уніформі,
а через 20 хвилин обливаю брудом копів. Як…
Вона мене ненавидить.
-Ти їй подобаєшся. -Вона так сказала?
Просто все, що стосується тата…
Вона надто вразлива, бо сумує за ним.
Звісно. Ти теж, мабуть.
Теоретично.
Начебто.
Мені було вісім, коли він помер, я знаю його в основному за фото.
Він досить довго хворів перед смертю.
Потребував догляду.
Думаю, це виснажило маму.
Відтоді тут значно тихіше.
У тебе серйозно стояк?
Так.
Це
вкрай недоречно.
Мені дуже шкода.
Ця штука працює?
Наче працювала.
Касети немає. Фу.
-Що ти збиралася знімати? -Тримай. Дивись.
ПОШУК У ТВІТТЕРІ
НЕ ПІДКЛЮЧЕНО ДО ІНТЕРНЕТУ
БЕРЖЕРАК 21/3
БЕРЖЕРАК 1/16
Усе добре? Готова?
Що таке «Берґерак»?
«Бержерак». Старий детектив.
Твої батьки на нього серйозно підсіли.
Багато «Бержерака».
Мамі подобався Джон Неттлс.
Грав роль Бержерака. Вона казала, що в нього гарний задок.
Не хочу думати, як твоя мама кайфує від дупи якогось типа.
Дупа в нього була гарненька.
Ви вже йдете?
Везу Пію до озера.
Може здійнятися вітер. Я приготую вам чай.
-Не турбуйся, мамо. -Що ж…
Гарного вам дня.
-Усе гаразд. -Треба негайно їхати звідси.
Наче з картини.
Бо переважно малюють пейзажі.
Неймовірне місце. Не віриться, що тут так порожньо.
Крім нас нікого немає. Дивно.
ЗДАЄТЬСЯ В ОРЕНДУ
СЛОЇК ІЗ СОЛОДОЩАМИ
БІЛЯ ОЗЕРА
Дейвіс Мак-Кардл.
Я казав тобі більше сюди не потикатися.
Марш за двері, негайно!
Привіт, Стюарте!
Як справи, дурбецало?
Гей! Що з волоссям? Ти тепер чоловік чи жінка?
Трохи відростив.
Я думав, ти в Лондоні, вивчаєш теорію «пробудження» в кіно,
чи як воно там.
Колись цей чувак отримає премію «БАФТА»
й забуде про нас, нещасних гівнюків, з якими тусував.
Стюарт зробив модель для мого відео.
Космічний корабель.
-Данина «Солярісу». -З робочим двигуном.
Уяви собі.
Якби він знімав «Зоряні війни»,
я б допоміг йому зі спецефектами, але він…
Він забив на нас, селюків, і переїхав у велике місто.
-Бачиш? Навіть не хоче нас знайомити. -Вибач.
Пія. Вона була на моєму курсі.
-Твоєму курсі? -Ні.
Думає, що курс назвуть на його честь.
А я думала, що на мою…
Це був би розумний хід.
Із цією довбаною різноманітністю.
Три пива, я пригощаю.
Чипсів?
І нащо він витяг тебе з Лондону й притяг у це місто-привид?
Тут панує святкова атмосфера госпісу.
Ти досі працюєш.
Ледь животію. Сам бачиш.
Ми в повній дупі.
Я кажу татові, що якщо нічого не зміниться,
доведеться змиритися і все кинути.
Про вовка промовка.
-Що ти робиш? -Хочу привітатися.
Ні, не турбуйся.
Це вже п'ятий келих на сьогодні.
Єдина причина, чому він спускається.
Господи.
Ось подивися.
Лізе у свою нору.
У нього депресія чи…
Звісно, депресія.
Колись тут було три паби.
А тепер ми залишилися самі. Це…
Це мертва зона.
Не розумію. Тут так гарно.
Чому сюди не приїздять туристи?
Через Іана Адера.
Хто такий Іан Адер?
-Ти їй не казав про Іана Адера? -Облиш.
-Це трохи… -Хто такий Іан Адер?
Гаразд. Отже…
Іан Адер жив на фермі «П'ять акрів» на пагорбі,
з мамою і татом.
Його вважали тихим, спокійним, не надто розумним. Типу того.
Серйозно, звичайний місцевий хлопець.
-І… -Виявилося, що він катував і вбивав людей.
Я до цього вів.
Не вмію розказувати історії. Краще ти.
-Ти все зіпсував. -Не кінцівку з твоїм татом.
-Яку кінцівку з татом? -Можна, я почну з початку?
Вдай, що не знаєш про вбивства.
-Звісно. -Добре.
Отже…
Уяви.
Колись тут було повно відпочивальників.
Натовпи.
У 1997-му одна пара років 20-ти орендувала котедж для медового місяця.
Коли в нас ще були туристи.
-Вони були тут тиждень. -Пан Усмішка.
Їх бачило багато людей.
Тато казав, що вони й сюди не раз заходили.
У кінці тижня вони мали поїхати.
Покоївка приходить підготувати котедж для інших туристів.
Їхня машина надворі.
Усі речі досі там.
А їх ніде нема. Зникли.
-Моторошно. -Дуже.
-Звісно, викликають тата. -Він був офіцером поліції.
-Вона знає. -Добре, вибач.
Тато розпитує людей. Стукає у двері.
Але цієї пари ніде немає. Зникли з лиця Землі.
БАЧИЛИ ЦЮ ПАРУ?
Через день чи два історія набуває розголосу.
Таблоїди підхоплюють.
Тут кишить журналістами. Здуріти можна.
Але минали тижні, а їх ані сліду. Нічого.
Потім померла принцеса Діана.
Газети вхопилися за цю тему. Історія нікому не цікава. Усе.
Та одного дня…
Одного вечора.
-Іан Адер зайшов випити, сюди. -Сюди?
Він постійно тут пив. Завжди сидів там.
Того вечора
він хильнув зайвого.
Казали, молов якісь дурниці.
Усіх дратував.
Побачив оголошення про зниклу пару.
Щось там сказав про дівчину. І твій тато…
Старий п'яниця сказав Іану, щоб забирався.
Іан сказав йому йти нафіг.
Обіцяв прийти й усіх перестріляти.
Нічого собі.
Тато хвилювався, бо Іан — фермер. У нього був дробовик.
Тож тато попросив Кеннета, його батька,
зайти до Іана, поговорити з ним.
-Тоді тато… -Його тато.
-І так ясно. -Вибач.
Тато їде на ферму.
Стукає у двері.
Каже: «Я хочу поговорити». І так далі.
Іан не відповідає.
Тато повертається до машини, а Іан відчиняє вікно нагорі й…
стріляє в нього.
-Вибач. Він стріляв у твого тата? -Так.
-Рана не смертельна, у плече, але кепська. -От бляха.
Тато повзе до машини й викликає підмогу,
а тоді в домі…
І нічого.
Приїжджає підмога.
Вони заходять.
Іан Адер застрелив маму й тата, а потім себе.
Усіх прикінчив.
Фермоцид.
Вони оглянули ферму,
зазирнули в підвал.
Боже.
За шафою були приховані двері, які вели до бункера.
-Часів Другої світової чи 60-х. -Так.
А там наче кімната тортур.
Цей хлопець викрадав людей.
Тижнями тримав їх там і робив з ними бозна-що.
А потім спалював тіла в полі.
Пара з медового місяця?
-Курва, і решта. -Решта?
Тутешня місцевість може бути небезпечною.
У тихому болоті чорти водяться.
Іноді люди зникали.
Турист кудись не туди зверне.
Хтось орендує каяк і не повернеться.
Багато років ніхто над цим не замислювався.
-Про скількох іде мова? -Вісьмох.
Усіх катували.
І не тільки. Сексуальні збочення, жахливі речі.
-Так. Гаразд. -Просто кошмар.
Отже…
Так, це був Іан Адер.
Нічого собі історія.
Сама розумієш, таке реклами селищу не робить.
І що в результаті?
Нуль відвідувачів.
-Він гидив жертвам у рот. -Це невідомо.
Ще й нагидив туризму.
Але твій тато, він… одужав.
-Тобто… -Рани не були серйозні.
-Пробув у лікарні пару тижнів. -Так.
Але там підхопив золотистий стафілокок.
І це із часом його вбило.
Тому мама вважає, що Іан Адер убив тата.
Ну…
-Вона має рацію. -Так.
-Ще по одному? -Так.
Маґдо!
Три пива.
Глянемо на те місце?
Ідеально.
Ти не бачиш?
-Що? -Зайдемо туди?
Ні. Тут усе забито дошками. Навіщо нам туди?
Бо… саме про це має бути наш фільм.
Усе це.
Це?
Химерне селище,
де місцевий Ганнібал Лектер роками тримав лігво смерті.
У самому серці. Це ж історія.
-Це справжня історія! -Ти серйозно?
-Так. -Але…
-У середу зустріч із чуваком з яйцями. -До дупи його. Погоджуйся.
Ну ж бо!
Тобі подобалася та ідея.
Коханий.
Подобалася.
Як прості макарони, коли більше нічого немає. А від цього я в захваті.
У захваті!
І що…
Кримінальний фільм про Іана Адера?
Можна запропонувати продюсерам, які профінансують.
Кейт Цезар зі студії «Хісторік» може погодитися.
-Про це всі чули. -Я — ні.
Це не детектив. Ніякої таємниці.
Ти здурів?
«Хто на таке здатен?» — ось тобі таємниця.
«Якого фіга», «ще деталей».
А деталі такі жахливі, що не відірвешся.
-Кіно без смаку. -Ні!
Ми не допустимо.
Це буде серйозна робота.
Гарно знята, високоякісна.
І торкнеться найважливішої теми — життя і смерті.
Я не хочу цього знімати. Ясно?
А що ти хочеш знімати?
Роздуми про чувака з яйцями з Раму,
які, може, покажуть на фестивалі
і які вподобає кілька десятків задротів?
Чи те, що люди справді дивитимуться?
Те, що вони хочуть побачити!
Якщо ти не хочеш, я зніматиму.
Іан Адер стріляв у тата.
Тато помер, Піє.
Помер, бляха.
-І це не сюжет. -Так. Я не це мала на увазі.
Мама переживатиме. Вона втратила чоловіка.
Гаразд, і ми про це розкажемо. Її історію.
Він теж був жертвою.
Ти казав, що про нього забули.
Усе дуже смачно. Дякую.
Не сподобалася картопляна запіканка?
Намагаюся вживати менше вуглеводів.
Але те, що я їла, було смачне.
Добре.
Віддамо належне жертвам.
На професійному рівні.
Коханий.
Блискуча ідея.
Візуальна демонстрація. Це поверне туристів.
Як називався той фільм на Netflix? Про типа, що вбивав жінок?
А точніше?
Він з'їв око однієї з них просто перед нею.
«Волтонвільський кіготь».
Половина фільму — просто неймовірні кадри
Волтонвіля, лісів і гір,
клятих водоспадів!
Схоже на брошуру.
Мій кузен поїхав туди у відпустку, так йому сподобалося.
Казав, що там було дуже людно.
Народ побачить це місце на своїх пласких екранах
і злетиться сюди, як мухи на собаче гівно,
але з грошима.
У мене навіть дрон є, можу дати.
-Перший кадр. -Похмурий акорд на піаніно. Клас.
-Звичайно, у тебе є дрон. -Звичайно, ти придурок.
У мене є дещо краще. Зачекайте тут.
Хвилинку.
-Добре. -Так!
Це коробка моєї мами.
Вона була одержима всім цим. Одержима.
Тато бісився.
Це ж цілий архів.
Я б сказав, що це хворобливо-нав'язлива добірка.
Який він страшний.
Не щодня твій постійний клієнт виявляється Владом Наштрикувачем.
-Вона мусила мати сувенір. -Нічого, що ми позичимо?
Їй плювати. Вона вже чотири роки як мертва.
Можемо підключити.
Мамин старий відеомагнітофон.
Так.
Там є касета.
ВІДТВОРИТИ
БЕРЖЕРАК
Звісно.
Це хлопець твоєї мами.
-Покажіть його дупу. -Досить уже.
Передай касети Стю.
Почнемо?
Минуло чотири дні, як Дон і Саймона Чаллісів
востаннє бачили живими
в туристичному центрі Лок-Генрі.
Котедж, який вони орендували, закинутий.
Але, незважаючи на ретельні пошуки…
Це тато!
…досі немає ані сліду зниклої пари.
Місцеві губляться в здогадах.
-Це дуже дивно. -Це батько Стюарта.
Усі хвилюються.
Дон, зникла дівчина, дуже приваблива…
Надто об'єктивізує?
-Маємо надію, усе буде добре. -Боже.
Попросив би.
Що?
Усі ці…
речі твоєї мами, які ти віддав малому Джанет для його фільму.
Розслабся. Він поверне.
-Не варто знімати про це фільми. -Фільми, бляха.
Господи.
Вибач.
-Заблизько. -Ні, так добре.
Дейвісе!
Так!
ДРОН, ІНТЕРВ'Ю
НЕБЕЗПЕЧНО НЕ ПІДХОДИТИ
НОВИНИ «АЙ-ТІ-ЕН»
«СКОТТІШ САН» ЗАКАТОВАНІ Й УБИТІ
23 ЛИПНЯ 1997 Р.
ПРОПОЗИЦІЯ ЛОК-ГЕНРІ
Така зловісна знахідка, що аж не віриться.
ЗАХОПЛЕННЯ ЗАПИСУ
-А він сексуальний, якщо чесно. -Сексуальний?
Ти зняв назву пабу?
-Стюарте, мікрофон. Чекай, зупинись! -Стій!
Клас. Дуже гарно. Зберегти.
БІЛЯ ОЗЕРА
Стріляв у копів. Застрелив своїх батьків. Застрелився сам.
Але, звісно, це лише вершина айсберга.
Те, що знайшли під його будинком, було ще гірше.
Довбаний кошмар.
Гаразд. Може, повернемося до частини, коли ти…
Що це було?
-Мабуть, зламав. Не чіпай! -Швидка вже їде.
-Усе буде добре, пане Кінгу. -Відвали! Пішов ти, паразите!
Довбана комаха!
Навіщо ворушити старе? Це в минулому.
Це вже сталося, а ти витягуєш це на поверхню, холера.
І заради чого?
Для чого? Хочеш нагороди? Схвалення?
Не звертай уваги. Він псих.
-Зачекаю швидку надворі. -Іди. Я впораюся із цим недоумком.
У чому твоя проблема?
Іан Адер був вилупком. Можна так сказати?
-Більше підходить слово «садист». -Так.
-Він був садистом. Це точно. -Ти в порядку?
Божевільний психопат найвищого рівня.
Я тут подумала: якщо ви затримаєтеся,
я приготую вівчарський пиріг.
Але, Піє, я не знаю, чи ти їси м'ясо.
Я їм м'ясо.
Добре.
Ще щось, мамо?
Ні, я бачу, ви дуже зайняті.
Це Стюарт.
-Малий Річарда. -Так.
Над чим ви працюєте?
Ми знімаємо документальний фільм
про те, що сталося.
Про Іана Адера й усе це.
Не про чоловіка і яйця?
Ні.
Розкажеш, що він зробив із татом?
-Тільки якщо хочеш, щоб ми… -Хочу.
Люди мають знати. Усі мають знати.
Мій Кенні помер через цього чоловіка.
Якби Іан Адер був живий,
я б власноруч скрутила йому шию.
Ми були щасливі до того, як він усе зіпсував. Знищив.
Дурний чоловік.
Паскудник.
Пробачте.
Усе добре, мамо.
Якщо знадобиться моя допомога,
тільки скажи.
-Так? -Оплеск.
Починаймо.
Мені теж так зробити?
Ні. Не треба.
Я ставитиму запитання, а ти відповідай. Від себе.
Від мене?
Розкажи у двох словах про справу.
У двох словах? Може, більше?
Ні.
Давненько мене не знімали.
Востаннє знімав твій тато на стару камеру.
-Але в тата такого не було. -Він не знімав для телебачення, мамо.
Хто б подумав?
Що скажете?
Захоплива справа.
Іан Адер, я про нього чула.
Але він не такий відомий, як Тед Банді чи Фред Вест.
Якщо просуватимемо фільм,
перше, що спитає, будь-яка платформа, мережа чи будь-хто:
«Чим чіплятимете?»
Який контекст?
Є особистий ракурс. Тобто… його батько був однією з жертв.
Він був офіцером поліції. У нього стріляли на фермі.
Його вбили?
Він помер пізніше.
Від ран чи…
Не безпосередньо, але так.
Але він був однією з жертв.
Це дає йому голос.
І це важливо для мене…
як для сина.
Дослідіть особистий аспект,
копайте глибше.
І було б добре дістати нові матеріали.
Допити поліції, щоденники, тому подібне.
Ми пошукаємо.
Треба щось нове, чого ніхто не бачив і не чув.
А як щодо будинку й підземелля?
-Досі там. -Є доступ?
Так.
Звісно.
Нащо тобі ця стара штукенція?
Тоді криміналісти знімали на плівку.
Плюс стара техніка — крута аналогова атмосфера жахів.
Як «Відьма з Блер».
Можна тихіше?
Переведу лом у беззвучний режим.
Гаразд.
Боже мій.
Добре.
Скубі-Дубі-Ду, тебе я жду!
Не записує.
Так. Вийнято фіксатор.
Запобігає запису поверх.
-Відкрий. -Запишемо поверх «Бержерака»?
-Мама не помітить. -Маю надію.
Господи милостивий.
Я знайшов двері в пекло.
Зараз підсвічу.
Це кривава суміш?
Вона в сумці. Це лимонний сік.
-Нащо? -Проявляється під ультрафіолетом.
-Як сеча, кров, сперма й… -Гаразд.
Крапну трохи тут.
Де Адер дрочив, коли перерізав горло.
Бляха, Стюарте.
Вимкніть світло.
А тепер…
От бляха.
Схоже…
сік не потрібен.
Господи боже.
Гаразд, до роботи.
Це було моторошно.
Наче павуки по мозку проповзли.
Ніколи не були в підземеллі смерті? Як на мене, кайф.
Можна зробити туристичну принаду.
Щасти з рекламою.
«Проведіть ніч у підземеллі».
У підземеллі Сексуальні звірства ти пізнаєш
У підземеллі
І на колінах його не вблагаєш
У підземеллі
За спиною тобі зв'яже руки
У підземеллі
Запхне тобі пляшку в зад, заподіє муки
У підземеллі
Не залишить на тобі й живої клітинки
У підземеллі
Приклеїть до члена твого родзинки
-Що? -Що?
Він же займався подібними збоченнями.
Ні, клеїти до члена родзинки — це неправдоподібне збочення…
Обережно!
Пробач.
За що?
За те, що не дивився, куди їду.
У вас струс мозку, залишимо вас для обстеження.
Про всяк випадок.
Вона знає, що каже.
Поглянь на неї, вона лікарка.
Дейвіс був за кермом.
А ми з тобою травмовані, бляха.
Тобі пощастило.
А я місяць не зможу дрочити.
Ти бодай можеш закрити занавіску й теребонькати.
Так. Жвава розмова, як завжди, тату. Швидше одужуй.
Угу, сину.
Підвезете додому?
Звісно.
Відпочивай.
-Бувай. -Бувай.
Я приготую вівчарський пиріг.
-Лише для дівчат. -Я ще маю дещо оцифрувати.
-Я можу… -Ти мусиш їсти.
Чесно, мені не важко.
Дякую.
Гаразд, я почну звідси, а ви станьте довкола,
вдавайте, наче оглядаєте.
-Добре? -Так.
Гаразд, добре.
Я бачив «Місце злочину»…
Я зніматиму поверх плеча.
Чудово.
Переходьте з кадру в кадр,
щоб здавалося, що робота кипить і тут багато людей.
Пане Кінгу?
Тут холодно.
Справжні криміналісти не скаржаться на холод на роботі.
-Ага, дуже добре. Дякую. -Звісно.
Перепрошую…
Чого вам треба?
Припини знімати фільм.
Чому?
У мене немає доказів.
Доказів чого?
Думаю, я завжди знав.
Що знали?
Прекрасно. Гаразд, досить.
Дивіться «Бержерак» наступного тижня в той самий час на каналі «ЮКей Ґолд».
Далі, проблеми Дже…
РЕЖИСЕР АЛАН МАРЛОУ
Ця штука ввімкнена?
Іане.
Так. Який сьогодні день, Іане?
Іане.
Здається, дев'ятий.
Можеш узяти? Ну…
Швидше.
Гаразд, як бачите, наші гості досі раді перебувати тут.
-Правда? -Так, Кенні. Аякже.
Сьогодні вам пощастило,
бо господиня розважатиметься з вами обома.
-Що скажете? -Звучить весело?
Так, Кенні.
Заходь, Джанет.
Вівчарський пиріг.
Вівчарський пиріг. Готовий.
Так.
Я накрию на стіл.
Мені Кен подарував.
Нам було так весело разом.
-Усе гаразд? -Так. Мені треба в туалет.
НЕЩОДАВНІ
ДЕЙВІС
Ну ж бо.
ДЕЙВІС ВИКЛИК…
ЗБІЙ ВИКЛИКУ
Бляха.
З тобою точно все добре?
Піду прогуляюся.
Прогуляєшся? Зараз?
Так, щось мені душно. Піду пройдуся, провітрю голову.
Ти впевнена, що все гаразд?
Усе добре. Я лише на хвилинку.
БЕРЖЕРАК
БЕРЖЕРАК 19/7
ДЕЙВІС ВИКЛИК…
Чорт. Ну ж бо.
У тебе стрес після аварії.
-Застудишся. -Усе гаразд.
-Сідай. -Ні.
Сідай у машину!
Повернись!
Я тебе не скривджу!
Ні.
Курва!
Холера!
Курва!
Чорт! Курва! Холера!
БЕРЖЕРАК 9/8 БЕРЖЕРАК 16/8
ДЛЯ
Розкажіть про свій фільм.
ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ ФІЛЬМ «СТРИМБЕРРІ»
Пія.
Гарно.
ВОНИ ХОТІЛИ РОЗПОВІСТИ ІСТОРІЮ
Минуло чотири дні, як Дон і Саймона Чаллісів
востаннє бачили живими
в туристичному центрі Лок-Генрі.
АЛЕ ПРАВДА, ЯКУ ВОНИ ДІЗНАЛИСЯ,
БУЛА НАДТО БЛИЗЬКОЮ ДО ДОМУ
Давненько мене не знімали.
Заходь, Джанет.
Вибач.
Колись я провів ніч із Кенні й Джанет
і захопився дорослими штуками.
Я кажу про сексуальні ігри.
Я був одружений.
Їхня поведінка того вечора
навела мене на думку, що Іан Адер діяв не сам.
Поліція зробила шокуючі заяви
щодо сумнозвісних убивств у Лок-Генрі в 1990-х.
Вважалося, що Іан Адер діяв сам.
Та насправді — під проводом офіцера Кеннета Мак-Кардла
і його дружини Джанет.
Мак-Кардл застрелив Адера,
навмисно поранивши себе, щоб приховати причетність до вбивств.
Скромна жінка, що берегла
жахливу таємницю, скоїла самогубство…
…залишивши записи вбивств для сина.
ВІДЕО ТОРТУР ЖАХ УТРЬОХ
УНИКЛИ КАРИ УБИВСТВА НА КАМЕРУ
Але в тата такого не було.
Він не знімав для телебачення, мамо.
Хто б подумав?
ЛОК-ГЕНРІ ПРАВДИ НЕ СХОВАЄШ
Цьогорічних лауреатів у жанрі документального кіно
представить Кірсті Ворк, вітайте.
Тихіше! Це ми. Зараз.
Номінанти на звання найкращого документального серіалу…
«Знедолені діти: Педофіли Тіплі».
«Лок-Генрі: Правди не сховаєш».
Так!
«Евтаназія: Проєкт Джуніперо».
І премію «БАФТА» отримує…
«Лок-Генрі».
Так!
Ура!
Так!
І нашій чудовій студії «Віз поперед коня».
І, звісно, найважливішій людині на цій сцені,
яка дозволила нам розповісти цю історію.
Я хочу присвятити цю нагороду Дейвісу Мак-Кардлу
та його покійній дівчині Пії.
Он та акторка з комедії про біполярну маму-одиначку,
яка постійно плаче.
Та пожартуй уже.
Бляха, вона йде сюди.
Я тебе обожнюю.
І шоу в тебе грандіозне.
Дякую.
Ти той хлопець із «Лок-Генрі»?
Боже мій.
Яка честь.
Неймовірна робота.
Дякую.
Кейт Цезар, «Хісторік».
Ми плануємо зняти драму на основі всього цього.
-Гаразд. -І шукатимемо Пію.
-Більше нічого не скажу. -Як цікаво.
ВІТАННЯ ВІД ДРУЗІВ ЗІ «СТРИМБЕРРІ»
Молодець, вилупку!
Це для тебе червона доріжка?
У нас бронювання на тижні наперед. Послухай, скільки народу.
Серйозно, я хочу сказати…
ДЛЯ ТВОГО ФІЛЬМУ МАМА
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин