EN SANN HISTORIE
Har dere ikke hørt det? Herren er vår evige Gud.
Skaperen av himmel og jord.
Han blir aldri trett eller sliten.
Han vet alt, hinsides vår fatteevne.
Han gir kraft til de trette og styrker de svake.
For også unge blir slitne, unge menn snubler og faller.
Men de som tror på Herren vil finne ny styrke.
De vil løftes opp, som på ørnevinger. De vil løpe -
- og aldri bli slitne. De vil gå uten å vakle.
Desmond, hold ut!
Hold ut, Desmond!
Vi skal få deg ut herfra.
16 ÅR TIDLIGERE
Desmond.
- Desmond! - Ja?
- Vent. - Få opp farten.
Vent. Jeg vil si deg noe.
Hva da, Hal?
- Førstemann til toppen! - Juksepave!
Ser deg senere, sinka!
- Vil du ha en håndsrekning? - Jeg klarer meg.
- Sett deg! - Kutt ut!
I all verden!
Gå vekk fra kanten, drittunger! Vil dere brekke nakken?!
Det er de der Doss-guttene. De er like gærne som faren.
De har gravd opp krysset Jackson og Main Street.
Skal legge fortau der.
Dere ville ikke kjent igjen byen.
De ville ikke kjent igjen dere.
De kjente knapt nok igjen meg da jeg var der.
Nesten som om jeg døde sammen med dere.
Det er som om vi aldri har levd.
Det er alt jeg har til dere i dag.
Blokker med høyra, Desmond.
Hold opp! Hører dere?!
- Hva slåss de for? - Har de noen gang trengt en grunn?
La dem slåss, så trenger jeg bare pryle den som vinner.
Tom!
Å Gud.
Tom! Kan du høre meg?
- Hva i helsike har du gjort?! - Han hører meg ikke!
Jeg henter is.
Flytt den korga.
Puster han?
Hal? Kan du høre meg?
Hal...
Han er helt borte.
FADERVÅR
Hva er det du driver med?
Jeg blir nødt til å pryle deg. Du kan reglene.
DET SJETTE BUD Du skal ikke slå i hjel.
- Desmond! - Tom, hold opp.
Tror du det der hjelper gutten? Vold vet han nok om fra før.
Du får overøse ham med kyss, da og si at verden bare er snill og god.
Det går bra med Hal.
Hei.
- Jeg kunne ha drept ham. - Ja, det kunne du.
Drap er den verste synden av alle.
Å ta et annet menneskes liv er i Guds øyne den grusomste synd.
Ingenting sårer ham mer.
Skjønner du ikke hva jeg sier? Må jeg gjenta det?!
Pass deg, ellers banker jeg deg!
- Hva skjer? Er du uskadd, Bertha? - Pass dine egne saker!
Jeg hater ham.
Mamma?
Hvorfor hater han oss sånn?
Han hater ikke oss.
Han hater seg selv noen ganger.
Faren din i kveld... Han er egentlig ikke sånn.
Du skulle ha kjent ham slik jeg gjorde - før krigen.
15 ÅR SENERE
- Hvordan høres vi ut, Desmond? - Som et englekor, mamma.
Du vet det er synd å lyve. Særlig på dette stedet.
Jeg sa ikke englene kunne synge.
Hva foregår der ute?
Få den opp!
Dra ham fram.
- Jeg ringer etter sykebil. - Vi har ikke tid. Joshua, pickupen.
Det går bra med deg, du er i gode hender.
Vi har en sprukket arterie her. Vi trenger sutur.
Legg press på det. Satte du på tourniqueten?
Bra jobbet. Du kan ha reddet livet til gutten.
Hold ut, dette skal gå bra. Hva heter du?
Gilbert.
- Operasjon? - Ja. Hold ut, dette skal gå bra.
Hærens sesjonskontor er den veien. Her er det blodgivning.
Er alt bra med deg?
Nei, det er ikke mitt. Jeg feiler ikke noe.
Men takk for omtanken.
Hva trenger du?
Beltet mitt.
Jeg lånte det til han som ble skadet. Jeg mister buksa uten det.
Jeg har ikke beltet ditt.
Jeg vet det. Det er der ute hos han gutten.
- Jeg er bare her og tar imot blod. - Jeg gir deg gjerne mitt.
Ja vel. Gå til det rommet der og vent sammen med de andre.
Det rommet.
Har du gitt blod før, Mr...?
Doss.
Desmond blant venner. Nei, dette er første gangen.
SJELDNE FUGLER I NORD-AMERIKA
Jeg drømte om å bli lege, men jeg har ikke rare skolegangen.
Du kan bli litt svimmel etterpå. Blir du hentet av noen?
- Nei, jeg går hjem til fots. - Hvor bor du?
- I Fort Hill. - Det er jo langt.
Bare 8-10 km.
Jeg tar en snarvei gjennom skogen.
- Så du liker deg i skogen. - Det gjør jeg.
Legg litt press her.
Det går bra med deg?
Hvor skal du hen, i finstasen?
Traff en sykepleierske i går. Dorothy Schutte. Skal gifte meg med henne.
- Bevares. Vet hun det? - Ikke ennå, men snart.
Har du snakket med kvinnfolk før, utenom familien?
Jeg har snakket med henne.
Vel, kom og gi broren din en god klem.
Vekk med de oljelabbene! Ønsk meg lykke til, mamma.
Lykke til.
Neste! Sett deg. Har du gitt blod før?
Ja, det har jeg.
- Beltefyren. - Desmond, ja.
Desmond, du kan ikke gi blod to dager på rad.
Bra, for jeg vil ha blodet mitt tilbake.
Jeg må ha tilbake blodet mitt.
- Vi kan ikke bare gi det tilbake. - Det må du.
Etter at du satte sprøyta i meg, har hjertet mitt løpt løpsk.
Bare jeg tenker på deg, dundrer det i vei.
Den har jeg aldri hørt før. Litt drøy.
Ja vel?
Synd, for jeg har øvd på den i hele natt. Ikke bra?
Det sa jeg ikke.
Hva er forskjellen på en arterie og en vene?
- Hva snakker du om? - Gutten i ulykken.
Arterier spruter blod.
Og vener?
De blør.
Jeg tror du må øve på sjekkeprat hjemme før du går ut.
Jeg må visst det.
Du kan få en bok av meg, om du er så interessert.
- Om sjekking? - Om blod!
FORSPILL TIL KRIG
Flere medisinspørsmål?
Nei, du er det vakreste jeg har sett.
Det er fordi jeg sitter i mørke.
Nei.
Du er bare vakker.
Av veien!
Du må se deg for.
- Trodde ikke du hadde noe imot det. - Du spurte ikke.
- Jeg trodde du ville like det. - Kanskje, om du hadde spurt først.
Kommer du?
Se deg for!
- Hvorfor sa du ikke noe til oss? - Dere ville prøvd å få meg fra det.
- Og hva med Guds ti bud? - Denne krigen handler ikke om drap.
Den handler om beskyttelse. Mange i menigheten verver seg.
De trenger menn. Det redder ikke landet å jobbe på papirfabrikken.
Han ser ut som en filmstjerne -
- gutten vår.
Fin uniform, stilig lue.
Som Artie Giddens i sin uniform før han dro til Frankrike.
- Du husker ham, Bertha? - La være.
Jeg sier bare at Artie var stilig i uniform.
Dere jentene flokket dere jo rundt ham.
Han var så kry.
Jeg håper at når Hal blir skutt, så blir det i brystet.
Ett skudd, lite søl.
Artie ble skutt i ryggen, så innvollene sprutet ut.
Uniformen hans ble helt tilsølt.
Bra at han var død, så han slapp å se hvor tilsølt uniformen hans var.
Kom deg vekk.
Er du halvt fjellgeit, eller?
Skal du hjelpe meg, Desmond Doss, eller bare la meg i stikken?
- Greit, men hjelpen min koster. - Hva da?
Et kyss.
- Utpressing! - Ja visst. Men det er prisen.
Det er avtalen. Og jeg skal minne deg på den.
Vent nå litt.
Du fiker ikke til meg? Faller jeg, tar jeg deg med meg.
Kyss meg og finn det ut.
HÅNDBOK I PRAKTISK ANATOMI
Hva?
Jeg må verve meg. Kan ikke bli her og la andre dra i krigen for meg.
- Jo, du kan bli her. - Jeg vil bli sanitetssoldat.
Jeg skal redde folk, ikke drepe dem.
Jeg kommer for sent på jobben.
Dorothy, kjære... Dorothy!
Skal du fri til meg, eller ikke?
- Vil du fremdeles ha meg, da? - Ikke vet jeg, du har ikke spurt.
Da spør jeg deg, og det fra hjertet: Vil du gifte deg med meg?
Ja vel, da. Ja, jeg vil.
- Når? - På første permen din.
Men jeg liker deg ikke akkurat nå.
- Jeg elsker deg! - Hysj!
Mamma sa jeg fant deg her.
Disse tre var bestevennene mine.
Jeg vokste opp med dem.
Havnet i slagsmål med dem, sjekket jenter med dem, vervet meg med dem.
Nå ligger vennene mine der.
Dekket av mold og gras, føde for makken.
- Jeg vil ikke se sønnene mine her. - Pappa, jeg har alt vervet meg.
Jeg kunne ikke annet. Alle andre har jo...
Du er ikke alle andre!
Alle andre hiver seg uti ting uten å tenke, som de idiotene vi var!
Noen soldater overlever fordi de kan det. Men det kan ikke du!
For du må sitte og gruble og be til Gud hele tiden!
Slik du gjør nå. Drar du i krigen, vil du ikke kunne leve med deg selv.
Kan ikke leve med meg selv om jeg ikke drar. Jeg skal være i saniteten.
- Sånn skal jeg gjøre mitt. - Ja da, du har tenkt ut alt sammen.
Tror du denne krigen tar hensyn til deg og det du føler?
Jeg tviler ikke på at det blir hardt.
Det blir ikke hardt. Det blir umulig.
Hva du enn innbiller deg i huet ditt, så blir det ikke sånn i det hele tatt.
Om du ved et under skulle overleve, så blir det ikke takket være Gud.
Kom igjen, karer. Dere er i hæren nå, så si adjøss til mamma.
Kom igjen! Damer, trekk vekk fra bussen.
Det glemte jeg nesten...
Jeg vil at du skal ha denne. Den er min.
Ha den her, der jeg vil være.
Adjø!
Jeg elsker deg!
Kom hjem til meg, Desmond Doss. Jeg elsker deg.
- Hei! - Unnskyld, kompis.
- Må jeg se det krapylet hver kveld? - Du er bare misunnelig, min venn.
Du ser litt fortapt ut. Her er en ledig køye.
Lurt valg. Utsikt fra fjell til vann. Randall Fuller.
Desmond Doss.
Kall ham Lærer'n. Ingen skjønner hva han sier.
Fodi ingen andre her kan lese. Testiklene henger på herr Hollywood.
De ser ut som de hører til på en mindre fyr.
De skoene er nye.
- Greaseball Nolan, Red Hook. Og du? - Jeg er fra Virginia.
Hillbilly, altså. Er du gift med kusina di?
Tulla!
- Det er Smitty, som knuser Kirzinski. - Du var ikke bedre selv.
- Ville ikke sette deg i forlegenhet. - Paul Kirzinski. Hyggelig.
- Hva var det du het, bønnestengel? - Desmond Doss.
Det er Tex Lewis. Han innbiller seg at han er cowboy.
Og Vito Rinnelli. Han er liten, men rene bulldoggen.
Desmond.
Og denne kjekkasen er Lucky Ford.
De to pokerhaiene heter Walker og Pinnick.
- Jekk deg ned, Grease. - Eller vis at du er mer enn kjeften.
Du har den gamle, gode boka, ja.
- Lucky har også ei god bok. - Det er bra lesestoff.
Giv akt!
Oppstilling! Litt kjapt, nå!
Du er da en merkelig framtoning, menig. Navn?
- Andy Walker. - Og hvor lenge har du vært død?
Jeg er ikke "sir". Jeg er sersjant Howell eller Sjanten.
Sir kan du si til ubrukelige folk.
- Du heter Dauing, sa du? - Walker, sersjant.
- Vi sier Dauing. - Ja vel, sersjant.
Det er noe galt med oppsynet ditt. Jeg vet ikke helt...
Kan det være håret?
- Den krøllete buksa? - Jeg har en kniv i foten, Sjanten.
Ja, der har vi det. Kniven. Hva heter du, soldat?
- Smitty Ryker. - Nei, du heter menig Idiot.
- Hvorfor? - Fordi jeg har en kniv i foten.
- Hvem plasserte kniven der? - Et hendelig uhell, Sjanten.
Godt å høre at du ikke plasserte den der med vilje.
Hvem kastet kniven?
Jeg, Sjanten. Menig Kirzinski.
Du ser ut til å være halvt indianer. Hvilken stamme?
Nei, jeg er polakk.
Du har cherokee- eller shawneeblod i årene.
Motsier du meg, din vognbrenner av en rødhudjækel?!
- Nei, sersjant. - Få høre indianerkrigsropet ditt!
Hvilken dyresjel har du? Er du en snok?
Er du et jordekorn? Kanskje et dansende reinsdyr?
- Motsier du meg, menig?! - Nei, sersjant!
Fra nå av kaller jeg deg Høvding, av respekt for ditt folk.
Takk, sersjant.
Flirer du av meg, gutt, eller ser du alltid så fårete ut?
- Navn, menig? - Desmond Doss.
Maisstengler ser jaggu sprekere ut. Jeg får lyst til å røske av et øre.
Du klarer å bære din egen vekt? Det bør være lett for deg.
Korporal, pass på at han ikke blir tatt av vinden.
Menig Idiot. Løft foten.
Høyere!
Alle sammen ut - straks!
Kom igjen!
- Få opp farten! - Skal ta på meg uniformen.
- Ba jeg om det, korporal? - Nei, Sjanten.
En som er så stolt av å vise seg fram i nettoen, vil nyte det enda mer ute.
Så få veslekaren i gir, Veslekar!
Hersens ekshibisjonist!
Jeg skal lære dere pålestikk, så dere kan fire ræva deres ned en skrent.
Så jeg kan tuppe dere i den! Lag ei løkke.
Dette er kaninhullet. Kaninen kommer ut av hullet.
Den løper rundt treet og tilbake inn i hullet sitt.
Prøv!
Veldig bra, Tex. Ikke gi deg, Lærer'n.
- Noen gang tjoret ei geit, Hollywood? - Nei, Sjanten.
Aldri sett ei geit dypt i øynene? Bra, for det ville vært unaturlig.
Du vet at om du ikke puster, så dauer du?
Bra, menig Idiot.
Gratulerer, Greaseball! Nå falt du 15 meter og brakk nakken!
Glimrende, menig Vito Rinnelli.
Du kvalte deg selv, dusten! Er du Benito-beundrer?
Hadde du vært amerikaner, ville du vært høyere.
Hva har vi her, da, Doss? En til hver pupp?
Du skulle slå et pålestikk, gutt, ikke lage en behå!
- Hva er så morsomt, korporal? - Kan ikke si det, Sjanten.
Kom igjen da, kjerringer! Vis meg litt innsats her!
Løp som om det gjelder livet. Ned! Ned!
Opp med farten, karer!
Jeg vil se litt innsats.
Nå skal dere bli tørre bak ørene!
Tipper du nyter dette, fordømte blotter!
Kom igjen!
Hva venter dere på? Få ræva i gir!
Bruk tauet, ikke få fliser i fingrene!
- Det går bra med deg? - Ja da.
Ingen sa dere kan ta en pause. Se til å pelle dere over målstreken!
Kjapt!
Få nå ræva over målstreken, da!
Bra jobba, Doss!
En gave fra USAs myndigheter til hver og én av dere.
En standard US Rifle kaliber .30 M1.
Et halvautomatisk, skulderavfyrt våpen -
- som skal spre død og ødeleggelse over fienden.
Geværet skal være kjæresten deres, elskerinnen deres, konkubinen deres.
Kanskje det eneste i livet dere virkelig vil elske.
Nå skal det danses. Finn dere ei jente.
Ikke sikt rett fram med våpenet. Jeg vil ikke bli skutt i dag.
Så dere får motstå fristelsen. Ha våpenet langs siden.
Hør etter.
Finner du ingen som passer, Maisstengel? Eller er fargen feil?
Nei, Sjanten.
Jeg ble fortalt at jeg ikke trenger å gå med våpen.
Ett skritt fram. Nå hørte jeg nok ikke riktig.
Beklager, sersjant. Jeg kan ikke røre skytevåpen.
Hva er problemet?
Bare en feiltakelse. Jeg sa fra til hæren da jeg vervet meg.
Det er ikke mulig. Vet du hvorfor, menig?
Fordi den amerikanske hær ikke begår feiltakelser.
Så det er nok du som er problemet her.
Det var ikke meningen at jeg skulle havne i et riflekompani.
Han er samvittighetsmilitærnekter.
Du er samvittighetsmilitærnekter, og så verver du deg til hæren?
Nei, jeg er samvittighetssamarbeider.
- Kødder du med meg, Doss? - Nei, sir. Jeg vervet meg.
Jeg kan godt gå i uniform, gjøre honnør til flagget, gjøre min plikt.
Jeg kan bare ikke bære skytevåpen og ta menneskeliv.
- Du dreper ikke, er det sånn? - Ja, sånn er det.
Du vet det blir en del dreping i krig?
- Det er liksom poenget med krig. - Ja, sir.
Har du flere krav til den amerikanske hær?
Noe mer vi kan gjøre for å gi deg et behagelig opphold her?
- Han vil ikke jobbe på lørdager, sir. - Jeg er sjuendedagsadventist, så...
Lørdagen er sabbaten min, jeg har ikke lov til å jobbe da.
Neppe noe problem. Vi ber bare fienden om -
- at de ikke angriper på lørdager, for da skal menig Doss be.
Akkurat. Nå som det er avklart, skal du få høre mine krav.
De er langt mindre kompliserte enn dine.
I mitt kompani, under min kommando har du å adlyde min ordre. Punktum.
Gjør du det ikke her, kan jeg ikke stole på at du gjør det i strid.
Jeg anbefaler deg dimittert på psykiatrisk grunnlag. Tre av.
Mine herrer! Hils på menig Desmond Doss.
Menig Doss tror ikke på vold. Han vil ikke utøve vold.
Han vil ikke ta i et skytevåpen engang.
Menig Doss er samvittighetsnekter.
Så ikke regn med at han skal redde dere på slagmarken.
Han vil stri med sin samvittighet -
- i stedet for å hjelpe dere. - Det er ikke sant.
Menig, på stedet hvil!
Dette gjør dere kanskje opprørt, siden vi soldater kjemper for -
- å forsvare vår rett og beskytte våre kvinner og barn.
Troen til menig Doss kan føre til at kvinner og barn blir drept.
Jeg forventer at alle i kompaniet gir Doss den respekt han fortjener -
- den korte tiden han er hos oss.
- Oppfattet? - Ja, sersjant.
Hva har du der, Dessie?
- Du vet hva det er. - Ser litt liten ut.
- En halv bibel til en halv mann. - Gi ham bibelen hans.
Jeg snakket ikke til deg.
Hvorfor vil du ikke krige? Tror du du er bedre enn oss?
- Nei. - Hva om du ble angrepet?
Sånn. Det står vel i Bibelen at du skal snu andre kinnet til.
Dette handler ikke om religion, det handler om feighet.
Enkelt og greit. Ikke sant, Doss?
Er du en feiging?
Kom igjen - slå til meg!
Du skal få slå først. Rett der.
Slå til meg, Doss.
- Gi ham en på tygga. - Nei?
Feiging.
- Hva er dette? - Gi meg det.
- Fin jente. - Send det rundt.
Ei sånn jente fortjener et ekte mannfolk.
- Gi meg det. - "Vær så snill."
- Vær så snill. - "Vær så snill, gi meg det, Smitty."
Vær så snill, gi meg det, Smitty.
Hører du stemmer, Desmond?
Nei, sir.
Men Gud snakker til deg?
Sir, jeg er ikke gal.
Føler du at de fleste anser deg som gal?
Jeg vet jeg er annerledes.
Vil ikke late som jeg er noe jeg ikke er. Jeg er den jeg er.
Høres ensomt ut.
Er du ensom?
- Så du hører ikke stemmer. - Nei, sir.
Jeg ber til Gud, håper han hører meg, men det er ingen samtale.
Sånn som vi liksom har nå.
Liksom, menig?
Jeg vet du vil sparke meg fra hæren.
Men jeg er ikke gæren i huet. Jeg har bare den troen jeg har.
Jeg prøver å forstå.
Var det Gud som forbød deg å bære våpen?
Gud sier vi ikke skal slå i hjel. Det er et av hans viktigste bud.
De fleste tolker det som at man ikke skal myrde.
I krig er det helt andre omstendigheter.
Jesus sa: "Et helt nytt bud gir jeg dere:
Dere skal elske hverandre, slik jeg har elsket dere."
Vi kriger mot Satan selv, en god kristen må da innse det.
Jeg innser det, sir. Det var derfor jeg vervet meg.
Men jeg kan ikke bære våpen.
Sært religiøst syn, men vi kan ikke dimitte ham på psykiatrisk grunnlag.
Hvordan bevarer jeg disiplinen med en sånn i kompaniet?
Jeg vet ikke. Men han har krav på å tjenestegjøre som sanitetssoldat.
Så sant han fullfører resten av rekruttskolen.
Kanskje vi kan styrke ham i troen.
Sett ham til brakke-og kjøkken- tjeneste. Maser han om Gud -
- gir du ham et helsike. Han skal vekk.
Doss, plassen din er en svinesti!
Var det morsomt, Ryker? Var det noe du ville si?!
Nei, Sjanten.
Dere må skjønne at en enhet ikke er sterkere enn sitt svakeste ledd.
For at dere skal lære det, blir det ingen perm i helgen.
Alle sammen har kjøkkentjeneste!
Og nå - på med full mundur, dere skal ut på en tremilsmarsj!
Stram dere opp, ikke syns synd på dere selv.
Selvmedlidenhet gjør meg kvalm.
Dere vet ikke hva dødssliten er! Vi fortsetter til jeg stuper.
Kutt ut! Vi prøver å sove her.
Gå vekk!
Hvorfor pokker er du her ennå?
- Giv akt! - Hvil.
Hvor er Doss?
- Dette er ikke bra for noen. - Ikke det jeg vervet meg for.
Dette handler ikke om det, men om livet til hver og én her.
Ditt også, gutt. Det er på tide å gi seg.
Kle på deg, så skal jeg følge deg ut.
Det er greit, Doss.
Ikke noe å skamme seg over.
Da går vi.
Jeg har ekstravakt i dag, og kjøkkentjeneste også, så...
Jeg kan ikke.
Greit, Doss.
Menig Doss, kan du navngi mennene som slo deg?
- Nei, Sjanten. - Vet du ikke hvem som angrep deg?
Jeg sa ikke at jeg ble angrepet, Sjanten.
Prøver du å fortelle meg at du skadet deg selv i søvne?
Jeg sover temmelig tungt.
Husk å bruke gummi om dere skal dyppe'n i helga.
Ikke kom tilbake med en sur en.
- Ville ikke det friske opp, da? - Du kan få sprøyte med én gang.
- Du snakker visst av erfaring. - Spør mora di, Greaseball.
Giv akt!
Hvil.
Menig Doss.
Jeg kan ikke gi deg perm, du har ikke fullført grunntreningen.
Jo, sir, det har jeg.
Jeg søkte om perm for tre uker siden. Jeg skal gifte meg i ettermiddag.
Her står at du ikke har fullført skytetreningen.
Jeg trenger ikke bruke gevær. Oberst Stelzer sa...
Oberst Stelzer sa: "Doss kan tjenestegjøre som sanitetssoldat -
- så sant han fullfører alle andre deler av rekruttskolen."
Du har ikke bestått skytetreningen. Saken er klar.
Vis meg at du kan håndtere et gevær, så skal jeg gi deg perm.
Korporal Cannon, gi menig Doss geværet ditt.
- Jeg tar ikke i et gevær, sir. - Det er ikke en forespørsel, menig!
Det er en ordre fra kompanisjefen din!
Herregud, Doss. Kutt ut dette tøvet og slutt!
Nekter du, blir jeg nødt til å stille deg for krigsrett.
Da må du tilbringe krigen i et militærfengsel.
Jeg kan ikke, sir.
- Hvor lenge vil du vente, Dorothy? - Det er visst lenge nok nå.
Det var da fryktelig leit. Det hender menn får kalde føtter.
Det kan hende, men ikke min Desmond.
Du syns nok jeg er et svin, som bryr meg mer om regler enn om mine menn.
Får jeg lov?
Jeg tror på denne selv, jeg. Og jeg har mine samvittighetskvaler.
Men hva gjør man når alle ens verdier her i verden angripes?
Jeg vet ikke, sir. Jeg har ikke svar på så store spørsmål.
Men mine verdier angripes også, og jeg vet ikke hvorfor.
Jeg gir blanke i prinsippene dine, for det vil japsene gjøre.
Om en av dem angriper deg og en såret soldat, hva gjør du da?
Slår til ham med bibelen?
- Jeg ofrer livet for mine menn. - Kriger vinnes ikke ved å ofre livet.
Jeg er bare her fordi jeg ikke vil se deg råtne i en celle.
Erklær deg skyldig og håp at retten lar deg få dra hjem og be.
La menn med mot dra ut og vinne denne krigen.
Om ikke jeg kan overbevise deg, så kan kanskje hun.
Jeg fikk ikke lov til å ringe deg.
Jeg visste det ikke var din skyld.
Hva har de gjort med deg?
Det går bra med meg, jeg sloss bare litt med veggen og tapte.
De sier du kan havne i fengsel, Desmond.
- Det må finnes en annen løsning. - Vet ikke hva det skulle være.
Jeg gjør alt de sier unntatt én ting, forfølges fordi jeg ikke vil drepe.
Ingen kan si at du ikke prøvde.
Men hvem kan du redde i fengsel?
- Ingen, antakelig. - Så vift litt med et gevær, da vel.
Du trenger ikke bruke det, bare møt dem på halvveien.
- Jeg kan ikke. - Jo! Du er stolt og sta.
Ikke forveksle din egen vilje med Guds!
Har jeg vært hovmodig? Kanskje jeg er hovmodig.
Men jeg kan ikke leve med meg selv om jeg ikke står for det jeg tror på.
Det kunne neppe du heller.
For da kunne jeg aldri være den mannen jeg vil være for deg.
Jeg forelsket meg i deg fordi du ikke var som alle andre.
Du prøvde ikke å være det heller.
Så tro ikke et øyeblikk at du vil skuffe meg.
Jeg vil elske deg uansett.
Jeg vet ikke hva han vil gjøre. Han taper uansett.
De ber ham si seg skyldig, men da får han avskjed i unåde.
Trosser han dem, havner han i fengsel.
Uansett, vil de kalle ham feig, og hvordan kan han leve med det?
Takk, Dorothy.
Om du får snakke med ham, så si vi er glade i ham og ber for ham.
Vi ber for dere begge.
Det skal jeg. Adjø.
Selvsagt er jeg fra vettet. Hva tror du?
Gå ut herfra!
Ha deg vekk, kjerring!
Jeg tar den, sir.
- Kan jeg hjelpe deg? - Jeg må møte general Musgrove.
Det er nok helt umulig uten en avtale.
Si at korporal Thomas Doss gjerne vil snakke med ham.
Han sitter i et meget viktig møte.
Jeg kjempet med ham i Belleauskogen i Frankrike. Han var kapteinen min.
Vært så snill, det er svært viktig.
Takk skal du ha.
- Det er en Tom Doss der ute. - Doss...?
Dette er fort overstått. Du kommer deg hjem frisk og rask.
Jeg elsker deg.
Menig Desmond Doss står tiltalt for å ha trosset gjentatte ordrer -
- fra sin kompanisjef. Hva sier tiltalte til dette?
Menig Doss erklærer seg ikke skyldig.
Ja vel? Jeg trodde avtalen var at du ville inngå et forlik.
- Ja, men jeg ombestemte meg. - Du ønsker å stilles for krigsrett.
- Ja, sir. - Ja vel. Da får du ta følgene.
Fortsett.
Menig Doss brisker seg med sin moral som den reneste hedersbevisning.
Han viser sin forakt ved å trosse direkte ordrer fra sine overordnede.
Mens våre beste menn ofrer livet...
- Går det bra med deg? - Ja.
- Er de i retten ennå? - Ja.
- Du må gå inn dit med dette. - Kun militære har adgang der.
- Få en av dem til å levere det. - De vil knuse ham, ikke hjelpe ham.
En militærdomstol trenger kun stille tiltalte ett spørsmål:
Benekter du at du trosset oberst Sangstons direkte ordre?
Gjør du?
- Nei, sir. - Hvorfor bestrider du det da?
Hvorfor er det så viktig for deg å tjenestegjøre i en kampavdeling?
Da japanerne angrep Pearl Harbor, tok jeg det personlig.
Alle jeg kjente, ville verve seg. Jeg også.
To menn i hjembyen min -
- som ble funnet tjenesteudyktige, tok livet av seg på grunn av det.
Jeg jobbet på en forsvarsfabrikk og kunne dermed sluppet verneplikt.
Men det er ikke riktig at andre skal kjempe og dø -
- mens jeg sitter trygt hjemme. Jeg må tjenestegjøre.
Jeg både vil og kan tjenestegjøre som sanitetssoldat.
I felten, med mine medsoldater. Og ikke mindre utsatt for fare.
Men mens alle andre tar liv, skal jeg redde liv.
Når verden er oppsatt på å rive seg selv i filler -
- kan det ikke være så ille at jeg vil lappe noe av det sammen.
- Ingen adgang. - Det er min sønn som står tiltalt.
- Beklager. - Jeg har opplysninger.
Dette er jo prisverdig nok, men fakta synes ubestridelige, så...
Hva pokker står på der ute?
Slipp ham inn.
- Uniformen er fra 1. verdenskrig. - Det er den, sir.
Sir, jeg må vise deg dette.
Du er ikke lenger militær, så du har dessverre ikke adgang her.
Er det sant? Du forsvarer fedrelandet og mister så mye du hadde kjært -
- og det var alt? Uniformen er glemt, du har ikke noe du skulle ha sagt.
- Kjempet du ved Lys? - Og i Belleauskogen.
Dekorert to ganger, ser jeg.
- Jeg antar at du er tiltaltes far. - Det er jeg, sir. Thomas Doss.
Som tidligere militær vet du at vi har lover...
Ja, og sønnen min beskyttes av dem slik de er nedfelt i grunnloven.
Jeg tror på dem, slik han gjør. Jeg dro i krigen for å forsvare dem.
Jeg trodde det var grunnen.
Hvis ikke, vet jeg pokker ikke hva jeg gjorde der.
Takk, korporal Doss.
Gi meg brevet.
Nå må du gå.
"Rettighetene som samvittighetsnekter beskyttes av et kongressvedtak -
- og disse rettighetene kan ikke frafalles.
Rettighetene omfatter å kunne trosse ordrer om våpenbruk.
Brigadegeneral Musgrove, krigsdepartementet, Washington DC."
Oberst?
- Jeg frafaller tiltalen, sir. - Da er denne saken avvist.
Du står fritt til å gå i ildlinjen uten våpen å forsvare deg med.
Du kan gjenoppta treningen for å bli sanitetssoldat i felten.
- Hvor er han? - Han gikk med én gang.
Jeg tryglet ham om å bli, visste du ville treffe ham.
Si til ham at jeg er glad i ham når du kommer hjem.
Du skal komme hjem til meg.
OKINAWA, MAI 1945
Onkel Sam er mild, fredsommelig og snill.
Men ikke få ham sint, for da...
- Hollywood, hold kjeft. - Klapp igjen!
- Hollywood, jeg skyter deg. - Spar deg til vi er framme.
Gledesdreper.
- Slipp den fram. - Gå til side!
96. divisjon, det som er igjen av den.
Det er dem vi avløser.
- Ser bra ut. - Godt som gull.
Alt klart, Sjanten!
Kaptein Glover.
Løytnant Manville, 96. divisjon. Vi er blitt overført til dere.
Ja vel.
Skaff dem noe mat.
Dette er sersjant Howell.
Hvem er Doss?
Der borte.
Er du Doss?
Irv Schecter.
Du og jeg og Page her -
- er eneste gjenværende sanitetsfolk. Så vi skal vel jobbe sammen.
- Dere kommer rett fra frontlinjen. - Hvordan er det der?
Hvordan er det?
Hacksaw?
Vi klatret opp seks ganger. Og seks ganger tvang de oss ned.
Siste gangen var det ikke noe igjen av 96. divisjon.
De er villdyr.
- Fordømte villdyr. - Japser gir blaffen i om de dør.
De vil dø, så de går på med dødsforakt.
De gir aldri opp.
Aldri.
Her, kamerat.
Japanerne går bevisst etter sårede.
Fjern alle Røde Kors-merker, japsene går inn for å skyte sanitetssoldater.
Det hvite er rene blinken. Her har du en ny hjelm.
Samme størrelse til alle.
Det er målet vårt: Hacksaw Ridge. Tar vi den -
- kan vi klare å ta Okinawa.
Og da tar vi Japan.
Ta en pause. Våre venner i marinen skal myke dem opp for oss.
Ingen kan overleve det der.
Jo da, de kan.
Løytnant, de bunkerne her, har de nøyaktig posisjon?
Ja, sir. Muligens litt lengre bak, bare.
Det er helt annerledes der oppe.
Alt klart, kaptein.
Mine herrer - framrykning!
- Det er blod. - Du sier ikke det.
Vi er ikke i Kansas lenger, Dorothy.
Fortsett.
Kom igjen.
Brown, gi dette til Jessop.
Ned!
Hvor pokker er de?! Jeg ser ingenting!
Ikke vet jeg.
- Sanitet, hjelp! - Her borte!
Legg hånda på det, Jack.
Vi skal få deg i dekning. Bli med meg.
Rykk framover!
Jeg ser ingenting.
- Er det en? - Vet ikke. Bare skyt!
Greit, kom igjen.
Vito!
Dæven!
Sanitet! Vito er truffet!
Flytt deg!
- Er du såret? - Jeg er uskadd.
Jeg har deg, Ralph. Bare pust.
Pust!
Det går bra.
Bare pust, Ralph.
Jeg har deg.
Hei! Gi ham en dose morfin og fortsett!
- Han lever ikke dagen ut! - Vær så snill, Doss. Nei!
Ikke gå fra meg, Doss! Vær så snill!
Jeg har barn! Vær så snill, ikke gå fra meg!
Jeg går ingen steder. Jeg skal få deg hjem, Ralph.
Jeg skal få deg hjem.
Her får du morfin. Den virker fort. Vi skal få deg vekk herfra.
Båre!
- Opp med deg! - Jeg er såret.
Det feiler deg ikke noe.
Hold ut, gutt.
Videre! Er du i ro, er du lett å treffe.
Han her har prioritet.
Vi må skadesortere. Han er død før vi får ham ned.
Det vet du ikke!
Få ham ned!
- Greit? - Ja vel.
Gå!
Det går bra. Vi skal få deg hjem.
Sanitet! Hjelp!
Hvis ikke vi ser dem, så ser ikke de oss heller.
Jeg har deg, Frank. Hvor er du truffet?
- Jeg tror de kan se oss. - Doss, kom igjen.
Hjelp meg.
- Ned med huet, sir. - Der borte! Bunkerne!
Jeg ser dem. Ned med huet.
- Jeg ser dem, rett fram. - Jeg også.
- Kom dere tett innpå og gi dem inn! - Jeg sender inn et riflelag!
Du kommer til å klare deg, greit!
Jeg har ham, Doss.
- Går det bra med deg? - Ja da.
Pokker også!
Overta!
Kom igjen, Dauing! Bort til hullet!
Smitty, vi dekker deg. Sprangvis framrykning!
Dekningsild!
Sprengladning!
- Dauing! - Klart!
Fest den, Dauing!
Dekningsild!
Fanken!
Gi ham dekningsild.
Sanitet! Hjelp meg!
Gå!
Sanitet!
Jeg er her. Legg hånda på såret!
Dauing.
Hvor er du truffet?
Du har en kul i hodet. Det går bra.
- Hva heter du? - Ernie.
- Hva mer enn Ernie? - Ernie Walker.
Også kalt...?
- Dauing. - Dauing, ja. Du er ok.
Bra jobbet, karer.
Vi graver oss ned her for natta og tar resten av høyden i morgen.
Gutter, finn dere et trygt hull i eller like ved bunkeren.
To timers vaktskift. Vi vet ikke hva som fins der ute.
Ned med huet og ræva, skyt alt som ikke snakker engelsk.
- Greaseball også? - Særlig ham.
Om dere må slå lens eller drite, er det ikke trygt å gå ut alene.
- Hvor pokker skal du hen, Doss? - Det er flere sårede der ute.
- Jeg blir med ham. - Vær forsiktige, på tå hev.
Finn en plass.
Rinnelli og Henry drept første kvarteret, med én gang.
Med én gang.
Peterson, Skipper'n, Stanford og Murphy.
Page og Unger.
Ralston.
"I fredstid begraver sønner sine fedre.
I krigstid begraver fedre sine sønner."
Kutt ut det pisspreiket.
Det hjelper ikke.
Det har du rett i. Ikke her.
Få den.
Skuddsår i magen.
- Han trenger plasma. - Overlat ham til oss.
Du er i trygge hender. De har deg.
- Skal vi grave oss ned i et hull? - Høres lurt ut.
På med hjelmen.
Skal du ikke spise det der?
Jeg spiser ikke kjøtt. Bare forsyn deg.
Klart du ikke gjør.
Det der er pokker til dame.
Du vet at hun er i en helt annen divisjon enn deg?
Ja, jeg vet det.
Ikke si det til henne.
- Hun ville fått det bedre med meg. - Til hun lærte deg å kjenne.
- Jeg er et rasshøl av og til. - Av og til?
Ålreit, da.
Japsene er lumske.
Jeg tar første vakt. Ta deg en blund.
Mareritt.
Drømte at jeg ble spiddet, uten å kunne gjøre noe.
Geværet ligger der.
Det biter ikke.
Jo, det gjør det.
- Se deg om. - Etter det vi nettopp var gjennom -
- ville alle vettuge menn bruke våpen. - Har aldri sagt jeg er vettug.
Faren min er alkis.
Han kjempet imot i årevis, men spriten vant, gjorde ham brutal.
Du kjenner ham i alle fall. Min kan ha vært hvem som helst.
- Mora di oppdro deg? - Jeg kjente henne.
Men hun satte meg på barnehjem da jeg var fem, og jeg så henne aldri igjen.
Jeg lærte fort å hate.
Lærte enda fortere å dømme andre. Jeg tok veldig feil av deg.
Far slo meg og broren min til frokost og prylte oss til kvelds.
Jeg tålte det.
Men da han gjorde det med mamma...
Ha deg vekk, kjerring!
Det holder! Slutt! Hører du?!
- Trekk av! - Slutt!
Men du drepte ham ikke?
Inni meg gjorde jeg det.
Da lovet jeg Gud at jeg aldri skulle røre et skytevåpen igjen.
Vel, mitt får du ikke, for du er gæren.
Fort! Kom dere hit!
Retrett!
De kommer opp av bakken.
Jeg ber om umiddelbar ildstøtte. Målet er Yoke, posisjon 5-9-5.
Ja, jeg vet det er der vi er, men vi blir her ikke mye lenger!
- Jeg ba om artilleristøtte. - Retrett! Fort!
Reggie!
Gi meg dekningsild!
Kom deg vekk herfra, gutt!
Kom her.
Legg press på såret.
Jeg trenger ikke plasma. Gi det til han der borte.
Jeg klarer meg. Gå!
Grease, få Irv tilbake.
Vi ses.
Kom an!
Vi må vekk herfra straks. Kom igjen!
Gå!
- Jeg er redd. - Det hjelper mot smertene.
Nei, ikke gjør det. Kom igjen!
Hold ut, Smitty. Vi må vekk herfra!
Hjelp meg med å få ham ned.
- Kom igjen, litt kjapt! - Kan ikke hjelpe ham, han er ferdig.
Kom an, vi må vekk herfra!
Kom igjen, utfor skrenten, alle sammen.
Hva vil du at jeg skal gjøre?
Jeg skjønner ikke.
Jeg hører ikke hva du sier.
Sanitet, hjelp meg!
Hjelp meg!
Gud, hjelp meg!
Ja vel...
Du er i gode hender. Pent og rolig nå.
Seks... åtte...
14.
Få disse mennene i sikkerhet.
- Hvor mange, menig Ford? - Kun 32 kom ned, sir.
Gode Gud.
Få dem oppi lastebilen.
Eric, det er Desmond. Vi fikser deg, bare fortsett å puste.
- Obersten vil snakke med deg, sir. - Jeg tar jeepen. Bli her, hold vakt.
Bli her og hold vakt!
Hjelp meg.
Pass opp!
Jeg har deg.
Legg press på det med hånda. Jeg kommer tilbake.
Så, så. Ta deg sammen.
Vi er på kanten, Eric.
Bare rolig nå.
Dette går bra, Eric.
Dette kommer pinadø til å gå. Ei løkke til hvert bein, Eric.
Vi trer på deg denne i en fart, og så skal vi få deg ned.
Dette ordner jeg. Du må bare stole på meg, Eric.
- Japser! - Hold an, det er en av våre!
Jeg har deg.
Jeg har deg, alt i orden.
Hank, en til.
Oberst, stopp artilleriilden. Vi har 100 mann oppe på Hacksaw ennå.
Be dem stoppe beskytningen av Hacksaw.
Sett deg. Jeg skaffer deg en drink.
Der røyk dekningen vår.
De er på vei, vi må vekk.
På tide! De bare strømmer på.
Jeg tar denne.
Doss.
Hjelp... Hjelp meg.
Du er nødt til å stole på meg. Pust dypt inn.
Da går vi, kamerat.
Du vet ikke om mennene dine der oppe er i live.
Du kan ikke dra tilbake uten forsterkninger.
- Så gi meg forsterkninger. - Jeg har ingen tropper.
Tre bataljoner ble utslettet i dag. Det tar et døgn å få forsterkninger.
Jeg trenger dem fortere.
Det går bra.
Alt i orden.
Det går bra.
Morfin. Det er bra.
Pinnick! Det er Doss.
Det er Doss. Vær stille.
- Jeg har deg. Er du såret? - Jeg kan ikke se.
Bare vær stille.
Rolig nå.
Jeg har deg. Bare rolig.
Sånn. Prøv nå.
Jeg trodde jeg var blind!
- Vær stille. Klarer du å gå? - Vet ikke.
Vi må vekk herfra.
Vi har deg.
Det er Desmond. Jeg skal ta meg av deg.
- Klar til å fordufte herfra? - Ja, gjett.
Gode Gud, hjelp meg å få ut én til. Hjelp meg å få ut én til.
Én til. Hjelp meg å få ut én til.
Én til.
Slipp oss fram!
- Hvor kommer disse fra? - Fra Hacksaw.
- Trodde de trakk seg ut. - Ikke alle.
En gærning der firer sårede ned fra toppen.
Til og med et par japser.
De overlevde ikke.
Rolig.
Alt klart, kjør.
Kom deg inn hit! Det er japser overalt.
Fy pokker. Menig Maisstengel, du er full av overraskelser.
- Vil du ha morfin? - Ja takk. Enten det eller ei kule.
Sånn.
La meg få se.
Hvordan ser det ut? Ikke så ille.
Få se. Det ser verre ut enn det er.
Du vil ha tjangs på jentene ennå.
Sjanten, klarer du deg her en stund?
- Ja da. Kom deg vekk herfra. - Jeg kommer tilbake.
Klar? Da går vi.
Kaptein, det er noe du må se.
Bråtevis av gutta våre er reddet. Hollywood er her.
Trodde aldri jeg fikk se ham igjen.
Hva i helsike er dette?
Kaptein.
- Godt å se deg, gutt. - Kaptein Glover.
- Hvordan kom du deg ned? - Doss.
- Howell er der oppe ennå. - Gjorde Howell og Doss dette?
- Nei, bare Doss. - Bare Doss?
Ja, Doss. Feigingen.
- Du er som tyggis under skoen, du. - Gi meg det.
Litt sent å begynne med skytetrening nå.
- Legg deg oppå. - Du tuller.
Nei, jeg skal dra deg.
Vi gjør det!
Klar? Da stikker vi.
Vi har besøk!
Kom igjen!
Opp med armene!
- Ikke tull, da! - "Slå pålestikk, ikke lag en behå."
Kom igjen!
Klar? Utfor med deg!
Sett meg ned!
- Sersjant Howell. - Doss er der oppe ennå.
- Hva for noe? - Han har japsene i hælene.
Vi har ham.
Alt i orden, Doss.
Slapp av, Doss. Du er i sikkerhet.
Desmond, det er i orden.
Desmond.
Rolig. Kom igjen.
Er du såret?
Nei.
Få ham til feltlasarettet.
Forsiktig.
Hvor er Irv?
Sanitetssoldaten? Overlevde ikke.
Han døde av sjokk. Ikke noe plasma. Beklager.
Jeg så bare en radmager guttunge. Jeg visste ikke hvem du var.
Du har gjort mer enn noen kunne gjort i fedrelandets tjeneste.
Jeg har aldri tatt mer feil av noen.
Jeg håper at du en dag kan tilgi meg.
Vi må opp dit igjen i morgen.
Jeg vet det er sabbaten din.
De fleste av karene tror ikke på det sånn som du gjør.
Men de har veldig stor tro på den sterke troen du har.
Det du gjorde der oppe, var et under, og det vil de ha del i.
Så de går ikke opp dit uten deg.
Hva tar sånn tid?! Du skulle angripe for ti minutter siden!
- Vi venter, sir. - På hva da?!
På at menig Doss blir ferdig med å be for oss.
Så menig Doss ber for dere? Hvem pokker er menig Doss?!
Da setter vi i gang.
Ned på bakken!
Ned på bakken straks!
Hold ut, jeg har morfin.
La oss få disse karene vekk herfra!
Bibelen min...
Stopp. Stopp!
Bibelen min.
Ja vel.
Du skal hjem, Desmond. Vi har tatt Hacksaw.
Vent! Desmond!
Desmond.
Desmond Doss bar 75 sårede i sikkerhet på Hacksaw Ridge.
Han er den første samvittighetsnekter som mottok Medal of Honor -
- USAs høyeste utmerkelse for tapperhet i strid.
Desmond og Dorothy forble gift inntil hun døde i 1991.
Han snakket lite om eget heltemot, ga all æren for det til Gud.
Jeg ba til Gud hele tiden.
Jeg ba: "Gud, vær så snill, hjelp meg å redde én til."
Da jeg klarte det, ba jeg igjen: "Gud, hjelp meg å redde én til."
Han sa bare: De ekte heltene ligger begravd der borte.
Det er galt å prøve å forandre folks religiøse overbevisning.
Samme om det er hæren eller hvem som gjør det.
Du har ikke den overbevisningen for moro skyld.
Den definerer hvem du er.
Jeg sa jo mye til ham angående å bruke våpen.
At jeg ikke ville ha ham ved min side om han ikke ville gå med gevær.
Men jeg fant jo ut at han var noe av det tapreste som fantes.
Og ironien er jo fullkommen når det ender med at han redder livet mitt.
Det hadde rent blod ned i ansiktet og øynene på fyren.
Han lå der og ynket seg og ropte på sanitet.
Jeg dynket en bandasje med vann fra feltflaska mi -
- og vasket ham i ansiktet.
Idet jeg vasket øynene hans, satte han blikket i meg.
Han lyste opp.
Han sa: "Jeg trodde jeg var blind."
Og om jeg ikke hadde fått mer enn det smilet han ga meg -
- så hadde det vært belønning nok.
Desmond Doss gikk bort 87 år gammel i mars 2006.
Norske tekster: P.S. Mannes