Alla minns var de var den dagen. Händelsens dag.
- Vad säger ni? - Doug.
Doug? Javisst.
Låt mig se. Jag ska hitta en bild på honom.
Vem av er har husdjur hemma?
- Jag har en rottweiler. - Har du det? Verkligen?
Det är ingen fara!
Ronnie, se på mig.
Kom nu.
Det är ingen fara.
10 ÅR SENARE
- God morgon, gumman. - God morgon.
Tack, mamma.
Det finns ingen grund till teorierna om den s.k. Sanningsrörelsen.
Kongresskommitténs resultat bekräftades av oberoende utredningar.
Rapporter om nya döda har inte kunnat verifieras.
Janine och jag pratade. Hon såg en ny på bussen i går.
Måste vi prata om sånt varje morgon?
- Sånt? - Ingen orsak att bli upprörd för.
Det är jag inte heller! Du säger det hela tiden och...
Du låtsas som om...
...han inte ens är där.
Jag måste till skolan. Tack för frukosten.
Det är mitt liv.
Det är allas liv, sen det hände.
Händelsen tog folk som vi älskade, men lämnade även kvar en del av dem.
De döda.
Vi ser dem alla.
Varenda dag.
Överallt.
Det är som vandra genom ett spökhus,
men det är hela världen som är hemsökt.
Jewel City, Illinois.
Bara 24 km från ursprungsplatsen.
Ett statligt laboratorium fick en härdsmälta.
En explosion har rapporterats på Ashburn Labs.
...som ingår i energiforskningsprojektet
lett av fysikern dr Martin Steiner.
Energivågen lät byggnader stå kvar, men folk som stod i dess väg...
...hade inte samma tur.
Men vi vet alla med säkerhet att vi aldrig kan gå tillbaka.
Till en värld utan förbjudna områden.
Till en värld innan alla hus hade ett skyddsrum.
Till en värld där ungarna som låtsades att du inte existerade...
...faktiskt existerade.
Till en värld före allt det här. Till en värld före...
Spöken.
Andar. Spöken. Spektralt döda.
"Döingar", som ungarna säger.
- Vad mer? - Gastar.
Ja, jättebra. Gastar. Det skrämmer mig.
Han är så snygg.
Då sätter vi i gång. -Mr Trantolo?
Du ser nervös ut under din tjusiga kalufs, men jag vet att du har läst på det.
Vilka är de dödas tre lagar? Gör mig stolt, James Dean.
Ett. De saknar känslor. De är inte tänkande varelser.
De är projektioner av det förflutna, som hologram.
Utmärkt. Lag nummer två. Miss McNulty?
- De kan inte ändra sin bild. - Precis.
När de dyker upp gör de detsamma under samma tidslängd.
Som en film som spelas om igen.
Det är en loopar. De kan vara fem sekunder eller fem minuter.
De varierar aldrig, men de upprepar sig.
Och sen avslutningsvis, lag nummer tre. Miss Calder?
Om vi kan få din uppmärksamhet ett ögonblick.
Lag nummer tre.
- De kan inte påverka vår värld. - Utmärkt, Veronica Calder.
De kan vara väldigt olika.
Det kan vara ögonblick från deras liv eller död.
Men oavsett vad, så kan de varken tänka, ändra eller röra vid nåt.
Varför är inte spökena enbart de som gick bort under händelsen?
Det är mycket vi ännu inte förstår.
Vår gissning är att de dras till platser med känslomässig betydelse.
Bevisen tyder på att de alltid har funnits runt oss.
Hiroshima. Nagasaki. Tjernobyl.
Men efter händelserna finns det bara få döda kvar,
så det är troligt att detsamma sker när tiden går här.
Jag ser en skeptiker. Miss Calder, ut med språket.
Om det nu är sant, varför känns det som om de bara blir fler?
Vilka bevis har du för din teori?
Hon där.
Du fyller år om en vecka.
- Så jag tänkte att vi kunde ha fest. - Miss Calder.
Får jag prata med dig?
Medelbetyg. Det är inte din stil.
Jag förväntade mig munkjackor, sura miner och toppbetyg.
Vad har hänt?
- Är det här din dotter? - Min lilla ängel.
Det känns som om det var i går. Hon är i din ålder nu.
Vänta lite nu... Du försökte smöra för att distrahera mig.
Det är mitt knep. Skaffa ett eget!
Men tills dess, Ronnie, försök fokusera.
Du har stor potential, men du måste anstränga dig lite.
Här.
- En tidig födelsedagspresent. - Tack.
Bara en sista sak.
- Behöver du prata... - Så står din dörr alltid öppen?
Jag tänkte säga "gå till nån annan lärare", men visst...
- Vi säger väl så. - Vi ses i morgon, magister Bittner.
Jag sa inte att hon såg fet ut, men det gjorde hon.
Vissa fattar inte att man inte kan ha kort linne och låga jeans.
Vad är det med dig och spökkillen?
- Spökkillen? - Kirk Lane. Han är besatt av de döda.
Han blev utslängd från sin gamla skola och inlagd på mentalsjukhus.
Vad han än gjorde så var det illa, riktigt illa.
Varför är de snygga alltid sociopater?
Du måste släppa taget, Ronnie.
Släpp taget.
Du klarar det.
Du fixade det!
Bra! Så där, ja! Du klarade det!
Vänd tillbaka.
Jag har dig. Du behöver aldrig vara rädd.
Hit bort!
Kom hit.
Jag har dig!
När du behöver mig kommer jag alltid att finnas här.
Alltid.
Klar? Åk nu.
Ron?
SPRING
Lyssna nu, allihop. Ni ska göra projekt om ämnet...
...som ni ska presentera parvis för klassen.
Magister Bittner?
Ronnie, ditt öra.
Ursäkta mig.
- Miss Calder. Hur är det med örat? - Fint. Det är ingen fara.
Man måste göra nåt rätt som lärare när ens elever blöder ur öronen.
Magister Bittner!
Jag måste fråga nåt viktigt.
På en fredag? Så viktigt kan det inte vara.
Det är om de döda.
Handlar det om skolprojektet?
Du vet väl var jag bor. Nära familjen Richards gamla hus.
Jag arbetar hemma i dag och har tid efter sista passet. Klockan 17.30.
Kom inte sent.
Du har dålig uppmärksamhet. Jobba på det så ska det nog gå bra.
Jag känner det på mig.
Kom in, Ronnie. Bra att du kom i tid.
Det är rena dårhuset.-Eva!
- Nej, det är jättefint. - Tack ska du ha.
Det är lite stökigt här. Kom upp.
Jag ska bara städa undan.-Eva!
Eva!
Eva, gör dina läxor. Nu.
Jag förhör dig när jag är klar här. Jag menar allvar.
Ingen kram, inget hej.
Man blir tonåring och slutar krama sin pappa.
- Är det en regel, eller? - Det vet jag inte.
- Jag är ledsen för det där. - Ingen fara.
Vad kan jag göra för dig, förutom att få dig att känna dig usel?
Hypotetiskt sett, kan de döda kommunicera med nån?
- Vad skulle spöket ha sagt? - Han sa ingenting.
- Pratade han? - Kommunicerade.
Skickade han nåt på Snapchat?
Är du inte ens imponerad att jag vet vad det är?
Mycket imponerad.
Jag stod i duschen...
- Var han i badrummet? - Ja, vid handfatet. Sen halkade jag.
- Jag slog i huvudet. - Gjorde du?
- Inte så hårt. - Tillräckligt för att blöda ur örat.
- Har du haft hjärnskakning förut? - Jag vet vad jag såg!
De döda kan inte kommunicera med dig.
De är bara... en kvarleva.
En påminnelse om det vi vill glömma.
- De är inget annat än det. - Men lagarna...
Jag vet vad du tror att du såg, men det är bara inte möjligt.
OBEHÖRIGA ÄGA EJ TILLTRÄDE
- Varför följer du efter mig? - För i helsike! Hej...
Jag...
Jag såg en av de döda i mitt badrum i går,
och jag har aldrig sett honom förut.
Följ med.
- Jag vägrar gå in där. - Du följde ju efter mig.
Kirk?
- Var beredd. - För vad då?
Nu. Räkna dem!
Det är så många. Jag kan inte hålla räkningen.
Det var som fan...
De var 16 stycken förra månaden.
Vänta lite. Ar du med i Sanningsrörelsen?
Jag ställer bara fler frågor än andra.
Precis som du, i klassen. Du är vaken.
Så hjälp mig att ta reda på vem den döde är.
Nej, helst inte.
Uppgiften för Bittner.
Du behöver en partner.
Gör det för mig, så gör jag uppgiften för oss båda.
Den här döda... Varför är han så speciell?
Jag tror att han vill göra mig illa.
- Tack så mycket. - Vi måste ta reda på vem han var.
Ledsen.
- Vi tar en bild på Brian och sen... - Vad sa du?
Du kallade den döde för Brian. Varför?
Det vet jag inte.
Det bara dök upp i huvudet.
Så lätt är det inte. Man behöver en spektrografisk lins.
- Den är svindyr. - Då får vi väl improvisera.
Chandler Deckert. Han har varit kär i mig sen sjunde klass.
Jag kan fortfarande.
Det är teoretiskt möjligt att simulera effekten av ett spektrografiskt fält
och fånga den döda med en kamera.
Jag kan visa hur man gör, men jag vill ha nåt i gengäld.
Vad då?
- En dejt. - Nej.
- Säg till folk att vi träffas. - Visst.
Ni behöver ett par saker. UV-ljus, luftrenare och...
Ni måste stjäla lite saker från lagret i kemisalen.
En spektrograf genererar en laddad miljö
där de spektrala partiklarna den döda består av kan upptas på film.
Tyst. Min mamma sover.
De flesta luftrenare använder en negativ jongenerator.
En rad ledningar som skapar negativt laddade gasmolekyler
som fångar allt i luften och samlar det i filtret.
Vi ska omvända processen.
Vi ska skicka ut partiklarna i luften och ladda upp badrummet.
De döda är i princip fosfor. De avger osynligt ljus via strålning.
För att säkerställa att kameran fångar det använder vi UV-ljus.
Därefter är det bara att trycka av.
Du har väl inte sett Brian sen den morgon?
- Han dyker kanske inte upp. - Nej, han kommer att dyka upp.
Mamma?
Kirk! Kirk!
Kirk! Det var en man.
- Han försvann... - Lugna ner dig.
Bara lugn.
Vänta här. Har du nåt jag kan använda som vapen?
- Du skulle ju vänta. - Jag hörde vad du sa.
Okej, men håll dig bakom mig.
Vem är det?
Det är Kirk. - Kirk, det här är min mamma.
Mamma, det här Kirk.
Vi arbetar ihop med ett skolprojekt.
- Är du okej? - Ja. Och du?
Jag hörde bara nåt här nere och blev så rädd.
Såg du hur han såg ut?
Nej, det var mörkt, men det kan ha varit en av de döda.
- Brian. - Ja, men jag...
Klockan är halv sju. Det är Brian.
- Vem? - Nån var här. Ring polisen. Nu!
Det funkar inte.
- Kirk! - Vänta! Det borde funka.
Du behöver verkligen min hjälp.
Bara tryck av.
Det här hände inte sist.
Ronnie!
Vad fasen hände?
Brian...
Han är en mördare.
ÅRSDAG FÖR DEN TRAGISKA FÖRLUSTEN NÄRMAR SIG
Jag laddade ner bilden och sökte på Brians ansikte.
"Pastor Greers dotter, Mary Greer, blev bortförd för fyra år sen."
De hittade henne i en sjö. De har en bild från dagen innan hon försvann.
Pastorns dotter, Mary Greer.
Du är rädd att han ska göra dig illa. Du har nog rätt.
Där är hon.
Vad vill ni veta om min dotters mördare?
Vet du hans namn?
Nej.
Men jag vet att han förföljde henne.
Han följde efter henne i skolan.
Han gick fram till henne.
De blev tydligen osams över nåt.
Stanna! Lyssna nu, Mary.
Men han övertalade min dotter att följa med honom.
Han var den siste som hon sågs med.
Polisen hittade honom på ett hotell.
Dagen efter de hittade Mary.
Så Mary Greer blir bortförd av den mystiske killen.
- Han kväver henne. - Och sen dödar henne.
Varför? Hur känner han henne?
Känner hon honom?
Han är inte från trakten. Jewel är en liten stad.
Nån borde ha känt honom, så det tvivlar jag på.
Han känner mig och henne.
- Vi måste ha förbisett nåt. - Ja...
Varför är Marys ålder olika här?
Låt mig se.
Här står det varför. Hon försvann dagen före sin födelsedag.
Därför skiftar hennes ålder.
När de hittade henne hade hon redan fyllt år.
Hon var tekniskt sett ett år äldre.
"Mary Greer är född den 29 februari."
Skottdagen.
Och?
Det är min födelsedag.
Vi stänger om fem minuter.
Kom, vi går.
Ronnie.
SPRING
Jag minns inte att jag skrev det där.
Mr Lane.
Jag blev uppringd i morse av pastor Greer
om en elev från Jewel som frågade om hennes dotters död.
Kan du förklara det?
Ett skolprojekt.
Du slutar nog flina om jag relegerar dig.
Vad är den riktiga orsaken bakom besöket dit?
- Fattar inte att du släpade hit mig. - Vi ses ju knappt längre.
Herrejösses. Där är min kille.
- Var är din? - Han är inte min kille.
Det här är inte direkt Kirks grej.
Inte det? Okej.
Så vad gillar Kirk att göra?
Han är väl rätt normal.
Är Kirk Lane normal?
Okej. Det var nåt nytt.
Fint.
Han är ingen dålig kille. Han är bara annorlunda.
Det kan vara därför som folk tycker att han är konstig.
Man ska inte döma hunden efter håret.
Vad är det?
Jag kommer strax. Jag ska bara på toa.
Ursäkta.
Ursäkta mig? Förlåt...
Förlåt.
Ronnie!
Herregud! Rektor Pescatelli!
Rektorn för Jewel High School ska ha begått självmord.
- Jag öppnar. - Man undersöker alla detaljer.
- Varför svarar du inte i mobilen? - Den var på laddning.
Jag berättade för honom.
Jag berättade om oss och Greer för Pescatelli, och nu är han död.
- De säger att det är självmord. - Nej, det är därför han är död.
Det är nåt galet.
- Han är död för att jag berättade det. - Det vet vi inte.
Och nej, jag har inte hittat den andra sen du försökte döda min mamma med den.
Jag hemskt ledsen för det, men du fantastiskt stora fötter.
Det är faktiskt min pappas skridskor.
Förlåt, jag brukar inte vara så här.
Det är nog bättre än alternativet.
Jag grät aldrig när min pappa dog. Inte en enda gång.
Vad var ditt sista minne av honom? Var det nåt bra?
Jag skrek på honom den morgonen.
Jag var väl sur på nåt.
Jag minns inte ens vad det var. Om ingenting.
Jag var sex år gammal.
Och...
Jag sa att jag inte älskade honom.
Det var samma visa varje morgon.
Han skakade alltid på huvudet och sa: "Hej då så länge."
Han tog tåget till arbetet.
Om han inte var sen, som den dagen.
På grund av mig fick han ta bilen.
Hade han tagit tåget...
...och åkt österut, då hade han klarat sig,
för chockvågen nådde inte så långt.
Men han...
Han tog motorvägen.
Det är...
Det är bara mitt fel.
Alla säger att det inte är det, att hans tid var kommen...
Men det var den inte.
Jag har aldrig besökt hans grav.
Inte en enda gång.
Hur stört är inte det?
Allt det här...
Vet du varför jag spårar de döda?
För att du vill veta varför de dyker upp?
Nej, varför min pappa inte gör det.
Alla de döda dyker upp varje dag...
Men inte han.
Det är aldrig han. Jag hoppas alltid på att få möta honom så att jag förstår.
Det händer aldrig.
Det skrämmer mig mest.
Att han dog och jag lever, om det nu inte betyder nåt.
Därför letar jag vidare.
Ron?
Hej, mamma.
Hej, Ron.
Det är sent och det är halt på vägarna, så jag tänkte att Kirk kunde sova här.
Jag har bäddat i soffan.
God natt.
Det är ingen fara.
Ronnie? Vad är det?
Inget. Jag hade bara en mardröm.
Varför står fönstret öppet?
Vad betyder "Darkness Falls"?
- Vad då? - Du sa det om igen innan du vaknade.
Darkness Falls.
Det vet jag inte.
Kom ner nu. Din frukost blir kall.
Och stäng fönstret.
God morgon.
Tack.
De ringde från det där kontoret i Overton som jag berättade om.
Jag ska dit på jobbintervju.
Det är den 28:e så jag övernattar nog där.
Så du missar min födelsedag.
Jag kommer hem på eftermiddagen, så vi hinner göra nåt.
Visst.
- Vad är det? - Det är hans stol.
- Förlåt. - Nej, det är okej.
- Jag visste inte. Jag kan... - Bara sätt dig.
Det går fint. Bara sätt dig där.
Jag är så trött.
Hur var soffan? Kunde du sova? Det kunde inte jag i alla fall.
Det var utmattande.
- Jag drömde om Brian. - Ronnie...
Du sa att din pappa dog i händelsen för tio år sen.
- Ja... - Men tidningen är åtta år gammal.
Vad då?
Hur är det ens möjligt?
Ge mig en penna.
Visst.
- Hur länge till? - Det är snart över.
Slut.
Bilden kanske ändrade sig, eller så var det där hela tiden.
Men oavsett vad, så försöker han nog varna dig.
Jag hittade en annan artikel som är åtta år gammal.
Emma Shaw försvann på skottdagen. Mördaren hittades aldrig.
Polisen misstänker en koppling till ett annat mord i området.
Claire White hittades död den 28 februari året innan.
Några levande släktingar?
Nej, Emma Shaws familj flyttade.
Men Claire White har en syster i Aurora.
Claire hade en pojkvän, Brian.
- Efternamn? - Vet inte.
Claire och jag stod inte varandra så nära.
Hon var besatt. Hon flyttade till honom i Chicago efter ett par månader.
Jag tyckte det gick lite för fort, men sån var Claire.
Var hittade de hennes kropp?
Vill ni se henne dö?
Ni kan få adressen, men tänk över det först.
- Varför? - Det är i ett förbjudet område.
Det här är ett varningsmeddelande.
Ni befinner er i ett förbjudet område enbart för auktoriserad personal.
Vänd om och bege er till närmaste vägspärr.
Det här är ett varningsmeddelande.
Ni befinner er i ett förbjudet område enbart för auktoriserad personal.
Vänd om och bege er till närmaste vägspärr.
Du behöver inte göra det, Ronnie.
Kommer du?
Min dröm.
Jag sa...
Darkness Falls.
Kom, nu går vi.
Kan du läsa?
FÖRBJUDET OMRÅDE ELSTÄNGSEL
Det är nog inte elstängsel. De försöker bara skrämma folk.
Det hoppas jag. Verkligen...
Det hoppas jag.
Ser du?
Jag har en bultsax i väskan.
- Varför har du det? - Fråga inte.
Är de alla...?
Ja.
Looparna tar inte ens slut.
Hur är det ens möjligt?
Energin är nog som störst här för vi är så nära ursprungsplatsen.
Därför verkar de vara ihållande.
De upprepar inte bara ögonblick, utan dagar och veckor.
Vissa upprepar hela sina liv.
Bara fortsätt gå.
Vi sticker härifrån.
Lokalbor, inte döda.
Häng på mig. Säg inte ett ord.
Kolla här.
De är nya.
Än sen? Det kommer nya varje dag.
Kom, nu drar vi!
Var det nödvändigt att kyssas för att det skulle fungera?
Troligen inte. Kom nu.
Det är adressen.
Det är laboratoriet.
Det här är ursprungsplatsen.
Är ni här för att se spöken?
Här finns alla sorters spöken.
Vi hörde att man kunde se en tjej dö.
Pengar?
Ni kan inte missa henne. Ta trapporna hela vägen ner.
Ha så kul.
Äckel.
Fan...
Jag trodde att det var ett laboratorium.
Det är nog döda som fanns innan laboratoriet byggdes.
I den stora branden i Chicago hoppade folk ut från taken.
Nån gång måste det har varit ett badhus här.
Och ett sjukhus under krigen.
Ska vi bara stå här i mörkret?
- Vi väntar. - På vad då?
Det där.
Nu kommer hon.
Där är hon.
Hon kände angriparen.
Nu går vi.
Ronnie.
Dr Steiner?
Martin Steiner.
Kirk!
- Steiner! Dr Steiner! - Vänta!
Dr Steiner!
- Vad fan...? - Ledsen.
Anal.?
- Kom nu. - Nej, vänta.
Där är han. Ronnie!
Nej, vänta! Den här vägen.
Steiner!
- Vi vill bara prata med dig. - Om Claire White!
Gå härifrån!
Och Brian.
- Gå, sa jag! - Okej, lugn. Vi går nu.
- Du känner honom. - Annars skjuter jag! Gå härifrån!
Om du vill skjuta mig, så gör det då.
Går jag härifrån utan svar, så dör jag ändå.
Vill du inte gottgöra för alla liv du har förstört?
Så börja med att rädda mitt.
Jag ber dig.
Här bor jag nu.
Efter explosionen kom jag tillbaka hit.
Jag kände att jag hörde hemma här.
Följ med här. Den här vägen.
Sätt er.
När bomberna...
...över Hiroshima och Nagasaki föll absorberade folk själva strålningen
samtidigt som de förbrändes.
Deras skuggor brändes in i väggarna för alltid.
Det är så döden fungerar.
När vi dör lämnar vi efter oss ett eko.
De här ekona kan utvecklas. De kan bli passager.
En passage så att de döda kan sträcka sig efter de levande.
Min forskning var att förstå dessa passager
för att sen själv kunna skapa en.
Har du skapat en passage mellan liv och död?
Ja, och omvänt. Och omvänt.
Vi tog in patienter på dödens rand.
För att se om vi kunde använda en levande person
som ett kärl för att återuppliva de döda.
Men ju närmare vi kom, desto farligare blev det.
Vad hände dagen då händelsen inträffade?
I stället för att skapa en passage...
...rev vi upp ett enormt hål.
- Vad hände med Brian? - Han var min forskarassistent.
Han var ung och lovande. Han var en stor del av arbetet här.
Men efter händelsen hände nånting.
Han var inte densamme längre.
Då jag hörde att hans flickvän Claire
blev dödad så visste jag att det var han som gjorde det.
Fler har dött sen Claire.
- Spektral överföring. - Vad är det?
Brian dödade den som han älskade mest.
Så nu försöker han bara väcka henne till liv i nån annans kropp.
Men Brian är död. Spöken kan inte döda nån.
- Men enligt lagarna... - Lagarna är bara lögner, miss Calder.
Godnattsagor för barn så att de somnar sött.
Han är ute efter dig nu, eller hur?
Claires födelsedag är i övermorgon.
Claires födelsedag...
Spektral överföring fungerar bara om kärlet...
...precis som du, delar födelsedag med den avlidna.
Min födelsedag är i övermorgon.
Då har du tyvärr inte mycket tid kvar.
Det du måste komma ihåg,
i en värld där de döda går bland de levande,
är att inget är som det verkar.
Man får betala sitt pris för kunskap, har jag lärt mig.
- Vad gör du? - Sanningen kan vara en tung börda.
Vi säger inget, jag lovar.
Bördan är inte längre min att bära.
- Vänta! - Nej!
Allt han sa om lagarna... Vi måste varna alla.
Lyssna nu. Brian är ute efter dig.
Du måste gömma dig de närmaste 48 timmarna.
Och sen berättar vi det för alla.
Ja.
- Vad gör vi nu? Jag har ont om tid. - Vi åker till min moster i Bakersville.
- Han hittar oss. - De döda stannar på ett ställe.
De borde inte kunna kommunicera eller döda folk.
- Du hörde Steiner. Lagarna är lögn. - Sluta nu. Jag är på din sida.
Jag försöker lösa det här, precis som du. Du är inte ensam. Jag finns här.
Mr Lane?
Öppna skåpet här.
- Vad handlar det om? - Öppna skåpet.
Snälla.
Gå undan från skåpet.
Jag vet vad ni tror att ni kommer att hitta därinne.
Nej, nej! Den är inte min.
- Följ med oss här. - Det är inte sant! Den är inte min.
Förlåt.
Ronnie, det är inte min pistol.
Släpp mig! Den är inte min!
Magister Bittner, jag har problem och behöver hjälp.
- Du kommer inte tro mig... - Lugna ner dig.
Jag tror dig.
ÅRSDAGEN NÄRMAR SIG
Jag tror dig.
Pastor Greer har berättat allt. Bill pratade med henne innan han dog.
- Har Brian dödat honom? - Jag har själv undersökt det.
Det är det enda rimliga.
Vi måste varna Kirk. Han släpps i kväll.
- Du såg ju vad som hände. - Ja, men det var inte hans vapen.
Jag borde inte säga det här.
Du vet väl varför Kirk relegerades från sin förra skola?
Nej.
Han hade pistol på sig.
Så det var självaste dr Steiner?
- Och han sa inget annat? - Nej, det var allt.
Om han har rätt, så hjälper det inte att fly.
Enligt Steiner ska överföringen ske dagen de båda föddes.
Sker det inte då, så lär det inte ske.
Så den 29:e år Brians tillfälle.
- Vi måste gömma dig i 24 timmar. - Hur då?
- Har ni ett skyddsrum? - Ja.
Vad skulle din mamma säga om lite renovering?
Hej.
- Kan jag hjälpa till? - Det är bra, tack.
Ronnie, får jag prata med dig?
Snälla.
Javisst.
Varför svarar du inte i telefon? Du vet ju att pistolen inte var min.
Hur kan jag veta det? Ärligt talat.
Varför blev du relegerad från skolan?
- Snälla, såg bara sanningen. - Det var annorlunda.
Hur då? För att pistolen var din?
Nej, lyssna nu, Ronnie!
Jag ville inte skada nån.
- Varför hade du den, då? - För att jag ville skjuta mig själv.
Det var ett misstag. Du måste tro mig.
Jag vet inte vad jag ska tro mer.
Ronnie...
Hej, Anna Calder för mr Lawrence. Vi talades vid per telefon.
- Varsågod och sitt, miss Calder. - Tack.
Vi ska omvandla det till ett skyddsrum där inga döda kan ta sig in.
Metall stör den spektrala energin,
vilket försvårar för Brian att ta sig in.
Det förseglar. De döda dyker för det mesta upp i kalla klimat.
Vi måste hålla ute den kalla luften.
Bara lugn, vi kommer att hålla Brian ute.
Det är fult, men det borde funka.
Ja.
Vi blir kvar här ett tag. Jag hämtar lite mat.
- Klarar du dig ensam ett tag? - Ja.
Du får följa med.
Nej, det är bra. Jag känner mig säkrare här.
Det kommer att gå bra, Ronnie.
Är du säker på det?
Nej, jag är faktiskt livrädd.
Men det är bra om du är stark för min skull.
Jag är snart tillbaka.
Det är omöjligt.
För i helsike! Svara nu, Ronnie! Fan!
INGEN SIGNAL
- God dag, mr Lawrence. - Miss Calder?
Så trevligt att äntligen mötas.
Jag vet inte vad jag ska säga. Vi har aldrig talats vid förut.
Kom igen!
Det är Bittner! Han jobbade för Steiner Hans dotter dog under händelsen.
Bittner var Steiners partner.
Eva! Vi måste härifrån nu!
Gå till bunkern, som vi har övat.
Eva!
Pappa!
Nej!
Pappa!
Ronnie.
- Mr Lane, vilken överraskning. - Jag undrar om skolprojektet.
Där är riktigt bistert därute. Ovädret har tilltagit.
Jag har med mat.
Vad gör vi nu, då?
Vi sitter här,
äter och väntar.
Förresten, kan du några bra Spökhistorier?
- Fixar du det? - Ja, det gör jag.
- Vad hände? - Jag skar mig bara i fingret.
Vänta lite.
- Vad är den här gjord av? - Bly.
- Vilken sorts bly? - Blypolymer. Låt mig få se.
Vi känner alltså till Mary Greer. En mystisk man för bort henne.
- Kväver henne... - Och dödar henne.
Jag har aldrig sett det förut. Hur har du fått det?
Det här?
- Det var en olycka. - Vad då för olycka?
Är nåt fel?
I en värld där de döda går bland de levande,
är inget som det verkar.
- Jag måste på toa. - Det är inte så lägligt just nu.
Jag gör vad varje far skulle göra.
Jag får bara Eva tillbaka om jag dödar dig.
- Är det din dotter? - Min ängel. Ingen kram, inget hej.
Spektral överföring. Det funkade inte med de andra.
Men med din födelsedag kan det funka.
Du är hennes enda chans, Ron.
Jag litade på dig.
Jag kan inte låta Brian stoppa mig igen.
Eller Pescatelli.
Eller Kirk.
Varje dag ser jag henne försvinna. Det är det sjuka med det här.
Inte att vi mister dem vi älskar,
utan att vi mister dem om och om igen.
Flera tusentals gånger. Jag är hemskt ledsen, Ronnie.
Eva förtjänar en till chans.
Det gör jag med!
En förälder ska inte begrava sitt barn.
Din far skulle förstå det.
Han skulle ha förstått det.
- Snälla... Nej!
Tack.
Du klarar det!
Varför följer du efter mig?
Ronnie.
Pappa?
Du måste släppa taget.
Men jag är rädd.
Om du behöver mig, så finns jag alltid här.
Det är dags att släppa taget om mig.
Släpp taget.
Jag har dig! Upp med dig!
Du klarar det här, Ronnie.
- Hjälpen är på väg. - Jag trodde du var död.
Jag kom bara ut på sidospår.
Vill du höra nåt otroligt?
Nånting otroligt hände. Nån hittade mig.
En död.
Pappa?
Pappa!
Jag hittade honom, Ron.
Jag hittade honom. Han var där hela tiden.
Vissa saker är förutbestämda. Inte allt, men en del.
Ja, men släpp inte taget om mig.
Det gör jag inte. Jag släpper dig inte.
Jag släpper dig aldrig.
Brian kom aldrig tillbaka.
Det gjorde inte du heller.
Du behövde nog inte det mer.
Jag älskar dig, pappa.
Det kommer jag alltid göra.
Farväl.
- Så? - Så vad då?
Allt det Steiner sa.
Vi är nog de enda som vet sanningen.
Vad gör vi nu?
Steiner är död. Precis som Bittner.
Ingen kommer att tro oss nu. Jag har ingen aning vad vi kan göra.
Men jag vet att vi måste göra nånting.
Behöver du en partner?
In i bilen med dig.
Subrip: TomTen
Översättning: Lisa Di Biaggio