‫מה?‬
‫כלום.‬
‫מים עמוקים‬
‫אלקסה, נגני את "לדוד משה".‬
‫לדוד משה הייתה חווה, איה, איה, או‬
‫ובחווה הייתה...‬
‫טריקסי?‬
‫איה, איה, או‬
‫וגע-גע פה...‬
‫טריקסי, אני לא צוחקת.‬
‫...גע-גע שם וגע-גע כל הזמן‬
‫היי, כבי את זה.‬
‫איה, איה, או‬
‫ובחווה הייתה פרה איה, איה, או‬
‫מצטערת שממש שאיחרתי, מר ואן אלן. הייתי...‬
‫זה בסדר. מלינדה עדיין מתארגנת.‬
‫לדוד משה הייתה חווה, איה, איה, או‬
‫אלקסה, תפסיקי!‬
‫אל תנגני את החרא הזה שוב, בבקשה!‬
‫ויק, אתה יכול לבוא הנה?‬
‫- מה? - אני צריכה את העזרה שלך.‬
‫אלקסה, נגני שוב את "לדוד משה".‬
‫לדוד משה...‬
‫תשגעי את אימא שלך, את יודעת את זה?‬
‫אני יודעת.‬
‫ובחווה היה ברווז איה, איה, או‬
‫תודה.‬
‫היי, טריקסי.‬
‫אל תסתכל על הבלגן, תסתכל עליי.‬
‫כן.‬
‫אני לא יודעת. אני רק... שאלבש אותה? או אותה?‬
‫אתה לא אוהב אף אחת?‬
‫לא, אני רק חושב.‬
‫אני חושב שאת יפהפייה בשמלה שאת לובשת.‬
‫באמת?‬
‫בסדר.‬
‫עם איזו נעל?‬
‫הנעליים השחורות שקניתי לך בניו יורק.‬
‫בסדר.‬
‫לך תביא אותן.‬
‫- בבקשה? - בטח.‬
‫אתה יודע שאני אוהבת אותך?‬
‫קדימה, בואי נלך.‬
‫שאלנו אותה והיא בחרה בבית ספר ציבורי.‬
‫נתתם לה לבחור?‬
‫היא בת שש.‬
‫נזרקתי מכל כך הרבה בתי ספר בצעירותי שאני פשוט אסירת תודה שהיא מעוניינת בהשכלה.‬
‫אתם לא מודאגים מהתחרותיות למכללה?‬
‫מכללה? הילדה מבריקה.‬
‫הדבר הכי גרוע שנוכל לעשות זה לשלוח אותה למכללה.‬
‫ג'ואל.‬
‫אז... מה שלומך הערב?‬
‫רק שאלתי מה שלומך הערב.‬
‫אעדכן אותך אחרי עוד כמה משקאות.‬
‫מה קורה, גבירותיי?‬
‫יו.‬
‫יו. מה קורה?‬
‫המחשוף שלי מקבל הרבה תשומת לב הלילה.‬
‫אני רואה.‬
‫זה ג'ואל עם מלינדה?‬
‫כן.‬
‫הם נעשו חברים במהירות, נכון?‬
‫נראה שכן.‬
‫שלום, מר משעמם.‬
‫- למה אתה לא רוקד? - לא הייתי רוצה להרוס לך את הערב.‬
‫אתה יודע שהוא כאן רק בגלל שהיא ביקשה מג'ס וגרנט להזמין אותו?‬
‫- היא יכולה להזמין את מי שהיא רוצה. - ויק.‬
‫- הם מזדיינים? - שנשאל אותם?‬
‫הם חברים.‬
‫הם רק חברים?‬
‫- פשוט אגיד את זה, בסדר? - בסדר.‬
‫כמה מאיתנו מודאגים.‬
‫- אתם מודאגים? - כן.‬
‫מכך שהם מזדיינים?‬
‫מה אם הדאגות שלך הן לא הדאגות שלי?‬
‫אתה מעריץ אותה וכולם יודעים את זה.‬
‫- אני אוהב אותה. - והיא אותך.‬
‫אתם זוג טוב, ויק.‬
‫אנחנו פשוט לא רוצים שתיראה מטופש.‬
‫אני אתרחק מרחבת הריקודים.‬
‫ויק. היי. אני מצטער להפריע, מרי. טעות שלי.‬
‫אבל מלינדה שיכורה והיא עומדת על הפסנתר שלי.‬
‫- זה מדאיג אותי. - נהדר.‬
‫אבל אני אוהבת את הריקודים. שניכם רוקדים טוב.‬
‫כן, כן, כן. בסדר.‬
‫אני לא יודעת איך להרים כוסית, אז אני ארד מהפסנתר הזה,‬
‫ומה דעתכם שאנגן שיר?‬
‫כן.‬
‫בעלי טוב בהרמת כוסית.‬
‫כן, ויק.‬
‫כן!‬
‫- תודה. - אין בעד מה.‬
‫טוב לראות אותך, ויק.‬
‫שתי כוסיות סן ז'רמן עם השמפניה.‬
‫מטפל בזה.‬
‫- תודה לך. - אין בעיה.‬
‫מה שלומך, ויק?‬
‫- בסדר. מה שלומך? - מחזיק מעמד, אחי.‬
‫אני רוצה לומר לך שני דברים.‬
‫- בסדר? - בסדר.‬
‫אני באמת רוצה לגמול לך על הכנסת האורחים הנדיבה שלך.‬
‫לך ולאשתך.‬
‫כידוע לך, אני חדש בסביבה.‬
‫- בטח. - שניכם הייתם מגניבים מאוד.‬
‫מגניבים מאוד.‬
‫והדבר השני?‬
‫הדבר השני שרצית להגיד?‬
‫בחיי, רציתי להגיד‬
‫שאתה ממש נהדר כי אין לך בעיה שאני נפגש עם אשתך.‬
‫נפגש עם אשתי?‬
‫זה טוב שיש חבר.‬
‫כלומר, הכול תמים כמובן, אתה יודע.‬
‫אבל בחורים מסוימים... בעלים מסוימים, מתחילים להיות קצת...‬
‫- כן, קנאים. - כן.‬
‫אתה מספיק זמן בסביבה כדי לשמוע את השם מרטין מקריי?‬
‫הבחור... כן, הבחור שנעדר.‬
‫הוא נפגש הרבה עם אשתי.‬
‫- מה זאת אומרת? - הוא התחיל להיפגש הרבה עם אשתי.‬
‫- אתה רומז ש... - הם היו חברים.‬
‫אתה רוצה שאחשוב שעשית משהו למרטין מקריי?‬
‫הרגתי אותו.‬
‫- מלינדה יודעת? - אלוהים, לא. היא תזדעזע.‬
‫בסדר, אחי.‬
‫בהתחשב בכך שהוא היה חבר שלך, אני חושב שזה לא נושא מצחיק במיוחד.‬
‫הוא לא היה חבר שלי.‬
‫חבר של אשתך.‬
‫מן הסתם זה משהו שונה, נכון?‬
‫אתה מאיים עליי?‬
‫אתה מרגיש מאוים?‬
‫אני לא מאמין לך.‬
‫אז אל תאמין.‬
‫תכף אחזור. ג'ואל?‬
‫- אני הולך הביתה. - מה?‬
‫- אני אתקשר אלייך מחר. - למה?‬
‫אני עייף קצת.‬
‫מה אמרת לג'ואל?‬
‫שום דבר.‬
‫בטח אמרת משהו.‬
‫לא. לא אמרתי שום דבר.‬
‫ראיתי אתכם מדברים.‬
‫על מה דיברתם?‬
‫אולי על פשפשים? לא, זו הייתה מרי, אני חושב.‬
‫אתה כזה מוזר.‬
‫את רוצה להיכנס למכונית?‬
‫בטוח אמרת משהו,‬
‫כי הוא היה שונה אחרי שדיברתם.‬
‫אני מבטיח לך, לא אמרתי דבר.‬
‫אני לא מאמינה לך.‬
‫- אז... חמש שעות, נכון? - כן.‬
‫כמה זה, מאה דולר?‬
‫אני אתן לך 200 דולר.‬
‫- מה דעתך? - בטח.‬
‫מלינדה, מה את עושה?‬
‫אני מכינה קפה.‬
‫אני אכין לך קפה. לכי למיטה. את שיכורה.‬
‫- אני יכולה להכין. - לא, זה בסדר.‬
‫מלינדה, את עירומה.‬
‫מה את עושה? השמרטפית עומדת שם.‬
‫- השמרטפית. - אז מה?‬
‫- זה לא הולם. - אלוהים אדירים.‬
‫אמריקה חונקת כל כך.‬
‫מצטער על זה.‬
‫- אשתי מתרבות שונה. - זה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫הלוואי שהיית בוחרת במישהו עם קצת יותר שכל.‬
‫זה מה שמעניין אותך באישה?‬
‫האינטליגנציה שלה?‬
‫זה אחד הדברים, כן.‬
‫זו הסיבה שבחרת בי?‬
‫השכל שלי?‬
‫- את חכמה מאוד, מלינדה. - לא.‬
‫לא באופן שאתה מכבד.‬
‫ג'ואל אולי טיפש,‬
‫אבל הוא גורם לי ליהנות ממי שאני,‬
‫וזה מדליק אותי.‬
‫ויק...‬
‫סגור את הדלת כשאתה יוצא.‬
‫תודה.‬
‫תתמידי בזה, טריקס.‬
‫ידעת ששמתי את זה לא נכון?‬
‫התכוונת להגיד לי?‬
‫לא הייתי צריך להגיד לך, נכון?‬
‫בתוך זמן קצר את תהיי כמו אבא שלך, תרכיבי פצצות.‬
‫אבא לא מרכיב פצצות, הוא יצר שבב מחשב.‬
‫- יש לך שיעור מוזיקה היום, נכון? - כן.‬
‫- כלומר כינור? - כן.‬
‫- זה יהיה כיף? - כן.‬
‫בסדר. שיהיה לך יום טוב. אני אוהב אותך.‬
‫אוהבת אותך.‬
‫ביי, אבא.‬
‫אימא שלך תאסוף אותך אחרי בית הספר, בסדר?‬
‫- אני בא. - אתה צריך להרים את זה, מותק.‬
‫ויק! ויק!‬
‫מה?‬
‫אתה מתרוצץ ורוצח אנשים‬
‫ולא קורא לי לעזור לטייח את זירת הפשע?‬
‫- זו הייתה בדיחה. - כן, אני מקווה מאוד.‬
‫איך שמעת על זה?‬
‫מכל כך הרבה אנשים שאני נשבעת שאני לא זוכרת מי אמר לי ראשון.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אבל בחיי שזה עבד.‬
‫תודה.‬
‫לא הייתי הורג מישהו כי שכב עם אשתי.‬
‫מי אמר שהם שכבו?‬
‫ויק, אני לא רוצה להיות זה שמבשר בשורות רעות, אבל זה די ברור.‬
‫זו לא הסיבה שאיימת עליו?‬
‫לא איימתי על אף אחד.‬
‫בסדר. תראה, בן אדם. אני לא יודע.‬
‫ממישהו שאוהב אותך ומכבד אותך,‬
‫אתה חייב לרסן את מלינדה.‬
‫זו לא הפעם הראשונה.‬
‫עצם זה שהיא מרגישה בנוח להתהדר בכל מערכות היחסים האלה,‬
‫זה דפוק ממש.‬
‫כן, היא אדם דפוק.‬
‫ידעתי מהרגע שראיתי שג'ואל עוזב שעשית משהו מגעיל,‬
‫כי אתה חתיכת נחש.‬
‫- זה היה טיפשי. - ממש טיפשי.‬
‫ומרטין היה חבר שלי,‬
‫ואני מתגעגעת אליו.‬
‫זה... זה לא משהו שצוחקים עליו.‬
‫זה היה רעיון רע. ידעתי את זה מהרגע שזה יצא מהפה שלי. אני מצטער מאוד.‬
‫אתה לא תתנצל רק בפניי. אתה תתנצל בפני ג'ואל.‬
‫כבר דיברתי איתו. הוא עוזב ביום שבת,‬
‫אז הזמנתי אותו לארוחת ערב ביום שישי.‬
‫ג'ואל! טוב לראות אותך.‬
‫ארוחת הערב כמעט מוכנה. מלינדה רצתה לבשל,‬
‫אבל טריקסי אסרה עליה להתקרב לכיריים למשך שבועיים. זה סיפור ארוך.‬
‫- מלינדה כאן? - מלינדה? לא.‬
‫רק אתה ואני.‬
‫למה, זה מביך?‬
‫אני סתם צוחק איתך. תיכנס.‬
‫אז... בוא.‬
‫להכין לך משקה? וודקה סודה?‬
‫- כן. - תרגיש בבית.‬
‫- שב. - תודה.‬
‫- מי זה? - זה ג'ואל דאש.‬
‫הוא חבר של אימא שלך. כמו מרטין מקריי.‬
‫זוכרת אותו?‬
‫תנגבי את הידיים ותוציאי את זה לג'ואל?‬
‫תודה.‬
‫- בלי ליים, נכון? - בלי ליים עבורי. תודה.‬
‫תודה.‬
‫אז אתה עוזב מחר.‬
‫כן, אתה יודע, קיבלתי עבודה בניו מקסיקו.‬
‫זו עבודה טובה.‬
‫משלמים טוב. די מרגש.‬
‫נשמע ככה.‬
‫אם ככה זו הסעודה האחרונה.‬
‫הכנו מתכון משפחתי ישן, ביסק לובסטר.‬
‫חריפות קלה, לא עשיר מדי, אני חושב שתאהב את זה.‬
‫אני אלרגי לרכיכות.‬
‫- מה? - כן. אני לא יכול לאכול את זה.‬
‫- אתה צוחק עליי. שום רכיכה? - לא.‬
‫תמיד רציתי לבקר בניו מקסיקו.‬
‫כן, כלומר אני אעבוד באלבקרקי,‬
‫שזה קצת שונה מסנטה פה.‬
‫סנטה פה ככל הנראה מקסימה יותר, לדעתי.‬
‫אני בהחלט רוצה לבקר בסנטה פה כי שמעתי שהיא יפהפייה.‬
‫כן, אולי נבוא לבקר.‬
‫כן. אני לא יודע עד כמה הדירה שלי תהיה גדולה, אז...‬
‫ג'ואל, אני חושב שאם נבוא לבקר, קרוב לוודאי שנשהה במלון.‬
‫- כן, נכון. - איך טוסט הגבינה?‬
‫האמת היא שהוא מדהים.‬
‫- אפשר קצת? ביס? - כן.‬
‫אני לא אוהבת ביסק לובסטר.‬
‫- אלוהים אדירים. - נכון?‬
‫זה מדהים.‬
‫לינדה מזכירה בת 12.‬
‫בדייט הראשון יצאנו למסעדה טובה.‬
‫- היא הזמינה מקרוני. - כן.‬
‫נראה שהוא התבייש להיות איתי.‬
‫לא. פשוט הבנתי שהזמנת מתפריט הילדים‬
‫כדי לשמור מקום לאלכוהול.‬
‫תבין, ויק לא שותה אף פעם.‬
‫לפעמים אני שותה.‬
‫לפעמים אני חושבת שהוא לא נורמלי,‬
‫כי אנשים נורמליים יכולים להשתחרר.‬
‫היית רוצה שאהיה נורמלי, מלינדה?‬
‫אלוהים, כל הזמן.‬
‫כי אם הייתי נורמלי אני חושב שג'ואל לא היה אוכל איתנו ארוחת ערב.‬
‫אתה לא צריך להיות גס רוח.‬
‫אני לא גס רוח. הכנתי ביסק לובסטר.‬
‫אם לא אכפת לכם, אלך לשירותים.‬
‫החלטה טובה.‬
‫טריקסי. מותק, אני חושבת שהגיע הזמן ללכת לישון.‬
‫- בסדר. - סיימת לאכול, מותק?‬
‫אבא יקריא לך כמה סיפורים לפני השינה.‬
‫את רוצה?‬
‫כן.‬
‫בסדר. את יכולה לתת לאימא נשיקה?‬
‫אל תרשי לו לדלג על עמודים. הוא יכול להיות ערמומי.‬
‫לילה טוב.‬
‫"זמן לישון-אולי ישן עכשיו ללא בעיה. הסוף."‬
‫אולי הולך לישון‬
‫למה אימא שונה כל כך ליד אנשים אחרים?‬
‫- את חושבת שאימא שונה? - כן. אתה לא חושב?‬
‫אני חושב שזו מי שהיא.‬
‫אבל איך יכול להיות שזו מי שהיא אם היא שונה?‬
‫כי אנשים משונים ומבוגרים הם מורכבים.‬
‫אני לא אוהבת את ג'ואל.‬
‫אני יודע.‬
‫לכי לישון, בבקשה. בסדר?‬
‫בוא הנה.‬
‫ויק?‬
‫אתה לא צריך לשטוף את הכלים עכשיו. אני יודעת שאתה עייף.‬
‫האמת היא שאני ערני מאוד.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני אשטוף אותם בבוקר.‬
‫אני אביא לך משקה נוסף.‬
‫תודה.‬
‫תוכל בבקשה להביא את זה לג'ואל?‬
‫אני אשאיר את שניכם לבד לקצת זמן, בסדר?‬
‫- בבקשה. - תודה.‬
‫אני מבין למה אתה מתנהג ככה.‬
‫אני לא מנסה לעקר אותך...‬
‫לסרס אותך מחדש.‬
‫מה?‬
‫אתה לא רוצה להתנצל?‬
‫למה שארצה לעשות את זה?‬
‫כי אמרת שהרגת את מרטין מקריי.‬
‫אני לא יכול להתנצל על זה, ג'ואל.‬
‫באמת הרגתי את מרטין מקריי. הכיתי אותו בפטיש.‬
‫תראה, האובר שלך הגיעה.‬
‫- לא הזמנתי אובר. - אני הזמנתי.‬
‫קדימה.‬
‫אתה סופר? מה אתה כותב?‬
‫סיפורים קצרים בעיקר, אבל גם תסריטים.‬
‫אתה כותב סרטים?‬
‫מכרתי כמה תסריטים. אחד מהם אולי יופק.‬
‫בהוליווד מפתחים דברים במשך שנים על גבי שנים.‬
‫על מה זה?‬
‫- בעיקר על עצמי. - זה סרט עליך?‬
‫כן, מבוסס עליי באופן רופף.‬
‫זה על סופר, בחור צעיר שכותב ספרות נואר‬
‫והוא חושף קונספירציה גדולה בעיר שלו.‬
‫אני חושב שזה מעניין. יש לזה סגנון חדש.‬
‫אז במה אתה עוסק?‬
‫לא הרבה.‬
‫- דברים קטנים. אני יוצר אפליקציות אינטרנט. - תודה.‬
‫מוציא לאור כתב עת של שירה וצילום.‬
‫רוב הזמן אני רוכב על אופני ההרים שלי‬
‫ומבלה עם הבת שלנו.‬
‫משלמים לך כדי לרכוב על אופני ההרים שלך?‬
‫הלוואי. אני פרשתי.‬
‫ממה?‬
‫הוא הרכיב שבב שעוזר לכטב"מים למצוא אנשים לפני שמפוצצים אותם. נכון?‬
‫לוחמת כטב"מים.‬
‫זה משהו בתחום המוסרי האפור, נכון?‬
‫לא אם אתה רק מרכיב שבב.‬
‫דון, בוא לא ניכנס לפוליטיקה.‬
‫כן, אבל השבב משמש להריגת אנשים.‬
‫לפעמים הוא משמש להריגת חפים מפשע.‬
‫או שאפשר להשתמש בו למצוא ילדים רעבים‬
‫ולהצניח להם אוכל.‬
‫כן.‬
‫אבל לא עושים את זה.‬
‫לא, לא עושים את זה.‬
‫תראה, מוסר ההשכל של הסיפור הוא שוויק גאון והוא עשיר בטירוף.‬
‫ויק? ויק ואן אלן?‬
‫- כן. - בסדר.‬
‫כן, אני יודע בדיוק מי אתה.‬
‫אתה הרגת את מרטין מקריי.‬
‫- אלוהים אדירים! זו הייתה בדיחה. - בחייך, זו הייתה בדיחה.‬
‫באמת?‬
‫מצחיק.‬
‫אשתך יפהפייה כל כך.‬
‫את אוהבת לרקוד?‬
‫- אני אוהבת לרקוד. - באמת?‬
‫בואי נרקוד.‬
‫בסדר.‬
‫- ראית את ויק רוקד בעבר? אי פעם? - לא ידעתי שהוא יודע לרקוד.‬
‫- ידעת שהוא יודע לרקוד? - לא.‬
‫- ויק רוקד? - ברצינות.‬
‫כן.‬
‫לא ידעתי שהוא יודע לרקוד.‬
‫אל תהיו רעות.‬
‫הוא אוהב לרקוד.‬
‫זה מפתיע ממש.‬
‫בחיי, הוא יקבל סחרחורת.‬
‫- בסדר. - לעזאזל.‬
‫הוא השעין אותה לאחור.‬
‫אני מקווה שהברך שלו לא תקרוס. הברך שלו בעייתית.‬
‫נראה שנהנית לרקוד עם קלי וילסון.‬
‫כן, היה כיף.‬
‫היא מושכת מאוד, נכון?‬
‫כן, אני מניח.‬
‫אתה רוצה לזיין אותה?‬
‫זה לא הדבר הראשון שחשבתי עליו, לא.‬
‫אבל כן חשבת על זה.‬
‫כלומר...‬
‫כן, בשלב מסוים אתה חושב,‬
‫"אני חושב שהייתי מסוגל לזיין את האדם הזה."‬
‫אתה חושב שהיא מזדיינת טוב יותר ממני?‬
‫- על מה זה היה? - כי התשובה הייתה "כן"?‬
‫לא נכון.‬
‫לעזאזל. מלינדה, עוד תהרגי אותנו.‬
‫אם אתה חושב שקלי וילסון היא זיון טוב יותר,‬
‫אז לא אכפת לי להרוג את שנינו.‬
‫לא אמרתי את זה.‬
‫אבל חשבת את זה.‬
‫אל תיגע בי.‬
‫- תנשק לי את התחת? - כן. כן.‬
‫- אתה רוצה לזיין אותי? - כן.‬
‫בוא לכאן.‬
‫תיכנסי לשם, טריקס.‬
‫קדימה, טריקסי.‬
‫קדימה, קדימה, קדימה.‬
‫יופי, מותק. את נהדרת.‬
‫לעזאזל!‬
‫אני אומרת לך, הקבוצה השנייה מורכבת מבנות 12 לפחות.‬
‫- הן לא נראות בנות 12. - הן נראות כמו בנות 12 מזוינות.‬
‫תפסיקי.‬
‫קדימה, טריקסי!‬
‫הלו.‬
‫היי, האם זה מר ואן אלן?‬
‫- כן. - מדבר ריץ' מבנק ויטמור,‬
‫מתקשר בנוגע לחשבון של מלינדה ואן אלן.‬
‫כן.‬
‫אין מספיק יתרה בחשבון כדי לכסות את ההמחאה שחויבה ביום חמישי שעבר.‬
‫בת כמה את?‬
‫בסדר, עבור מי ההמחאה?‬
‫למר צ'רלס דה לייל.‬
‫מה הסכום?‬
‫הסכום היה 3,000 דולר.‬
‫האם כתוב עבור מה ההמחאה?‬
‫בשורת ההערות כתוב "שיעורי פסנתר".‬
‫בסדר.‬
‫זה הגיוני לגמרי.‬
‫אם תפקיד כספים לחשבון נוכל לוותר על דמי משיכת היתר בסך 50 דולר.‬
‫תודה. אני אעריך זאת.‬
‫אין בעיה, אדוני.‬
‫תוכל לאיית את שם המשפחה של מקבל ההמחאה, בבקשה?‬
‫היי.‬
‫אני תוהה, יש לכם במקרה מוזיקה חיה בערבים?‬
‫אין לכם. טוב, חבל.‬
‫היי. תהיתי אם יש לכם מוזיקה חיה בערבים?‬
‫היי, האם זה טרקלין ה"אוק טרי"?‬
‫התקשרתי כדי לבדוק אם יש לכם מוזיקה חיה.‬
‫יש לכם? איך קוראים לו?‬
‫זה נכון?‬
‫לא.‬
‫אבא!‬
‫צ'לסי מלמדת אותי לשחק פוקר.‬
‫יופי. זה יהיה שימושי.‬
‫ובחדשות הארציות, הקונגרס הצביע להקצות כספים נוספים‬
‫לתוכנית הכטב"מים הצבאית.‬
‫מטרת ההצעה לא רק להרחיב את התוכנית,‬
‫אלא גם לשפר וללטש את כוונת המערכת הנוכחית.‬
‫ההצבעה באה בעקבות פגיעה מוצלחת‬
‫במחסן נשק של דאע"ש, מחוץ לקאבול, בחמישי האחרון.‬
‫מתנגדי הצעת החוק הזהירו‬
‫שחדשות אלו רק יגבירו את המתחים בחוץ לארץ.‬
‫ובחדשות שהגיעו זה עתה, המשטרה מצאה את גופתו של מרטין מקריי,‬
‫בן ה-33 שנעלם מדירתו באביב שעבר.‬
‫הגופה נמצאה ביערות שבמחוז לה-פורש.‬
‫הוא נורה למוות.‬
‫הישארו לתחזית מזג האוויר, מיד לאחר הפרסומות.‬
‫איך היה הערב שלך?‬
‫נפלא.‬
‫איפה היית?‬
‫אכלתי ארוחת ערב עם חבר חדש.‬
‫אני חושבת שתאהב אותו.‬
‫ואז... אני לא זוכרת מה עשינו,‬
‫אבל זה היה מדהים ממש.‬
‫ואני חושבת ששתיתי, הרבה, אז אל תכעס.‬
‫אני מבין.‬
‫תני לי לעזור לך.‬
‫מלינדה, מותק, אני צריך לספר לך משהו.‬
‫מה עשיתי?‬
‫מצאו את מרטין מקריי. הוא מת.‬
‫אני מצטער.‬
‫באמת?‬
‫אבא?‬
‫- נוכל לקרוא לו רוג'ר? - אפשר לנסות.‬
‫תשמרו עליה.‬
‫מוכנה?‬
‫בזהירות. בסדר? את מחזיקה אותו? בסדר?‬
‫תודה רבה.‬
‫אבא, אני חושבת שהוא מריח כמו קקי.‬
‫אבא? אתה חושב שאימא בסדר?‬
‫כן.‬
‫אולי היא קצת עצובה בגלל החבר שלה, אבל היא בסדר.‬
‫מה איתך?‬
‫- אבא? - כן, מותק, אני בסדר.‬
‫איה, איה, או‬
‫וגע-גע פה וגע-גע שם‬
‫וגע-גע כל הזמן‬
‫לדוד משה הייתה חווה איה, איה, או‬
‫ובחווה הייתה פרה איה, איה, או...‬
‫- אני שמח שהמשטרה תפסה את הבחור הזה. - כן.‬
‫וזה יפסיק את כל הדיבורים, אתה מבין?‬
‫- אילו דיבורים? לא שמעתי דיבורים. - בהחלט היו דיבורים.‬
‫תודה.‬
‫היי, עבודה טובה. אתה נשמע נהדר.‬
‫תודה.‬
‫הבחור הזה יודע לנגן.‬
‫כן, הוא מעביר שיעורים למלינדה.‬
‫הוא מעביר שיעורים למלינדה.‬
‫כן.‬
‫- איפה טריקסי? - לקחתי אותה לג'ייני.‬
‫יש קפה?‬
‫את רוצה להגיד לי למה לא חזרת הביתה אמש?‬
‫לא ממש.‬
‫את רוצה להגיד לי למה כתבת המחאה בסך 3,000 דולר לצ'רלס דה לייל?‬
‫לא ממש.‬
‫בסדר.‬
‫את רוצה להגיד לי מה את עושה, לעזאזל?‬
‫סוף-סוף, קצת רגש.‬
‫את שיכורה. אין לך מושג עד כמה זה לא מושך.‬
‫- באמת? - כן.‬
‫אני חושבת שאתה מקנא.‬
‫אני חושב שאת מתנהגת כמו ילדה.‬
‫- אתה לא חושב שזה מושך? - לא, בכלל לא.‬
‫למה אתה מחכה ער כל הלילה כמו הורה?‬
‫זה מה שאני עושה?‬
‫מה אתה רוצה לדעת?‬
‫איפה הייתי?‬
‫מה עשיתי?‬
‫כי אני אספר לך הכול.‬
‫אני לא מעוניין בפרטים, מלינדה.‬
‫טוב, עכשיו אתה באמת מדבר שטויות.‬
‫- באמת? - אתה רוצה לדעת אם אני מזדיינת איתו?‬
‫תשאל אותי.‬
‫אתה רוצה לדעת אם הוא גורם לי לגמור?‬
‫או שאתה רוצה לדעת איך אני גורמת לו לגמור?‬
‫הוא השאיר לי חבורה.‬
‫רוצה לראות?‬
‫יש לנו ילדה, יש לנו משפחה.‬
‫זו הייתה הבחירה שלך.‬
‫אני רוצה שתפסיקי להיפגש איתו.‬
‫או שמה?‬
‫מה?‬
‫אתה תתגרש ממני?‬
‫לא, כי את תקשיבי לי.‬
‫תראה עד כמה אסרטיבי הפכת להיות.‬
‫אם לא הייתי מכירה אותך, הייתי חושבת שתשליך אותי לרצפה ותזיין אותי.‬
‫כן?‬
‫לא?‬
‫כן. לא היית עושה את זה.‬
‫זה דורש תשוקה כלשהי, תצטרך לאהוב אותי באמת.‬
‫אני כן אוהב אותך!‬
‫את מאוהבת בו?‬
‫אם היית נשוי למישהי אחרת, היית משועמם בטירוף,‬
‫היית מתאבד.‬
‫היי, גברת? לעזאזל.‬
‫קדימה, בואו נזוז!‬
‫באמת?‬
‫את לא תנצחי.‬
‫ג'ן, תוכלי לכבות את המוזיקה?‬
‫היי, כולם, בואו לכאן. בואו לכאן.‬
‫אני רוצה להכיר לכם חבר שלי, צ'רלי דה לייל,‬
‫ששמח מאוד להיות כאן,‬
‫והוא רוצה לנגן שיר.‬
‫- אני לא מנגן שיר. לא. - קדימה.‬
‫קדימה.‬
‫כן. אני מבטיחה שהוא מדהים, והוא המורה שלי.‬
‫זה נכון. זה נכון.‬
‫גבירותיי ורבותיי, זה משהו קטן.‬
‫צ'רלי!‬
‫ג'ן!‬
‫אלוהים.‬
‫תפסיקי.‬
‫צ'רלי מנגן.‬
‫ויק.‬
‫אני רוצה להכיר אותך לחבר שלי, צ'רלי.‬
‫היי. כן, אני צ'רלי. נעים להכיר אותך.‬
‫נעים להכיר. תודה שנתת לאשתי שיעורים בפסנתר.‬
‫כן, לא, כמובן, ויש לה כישרון טבעי, אז העונג כולו שלי.‬
‫- נפגשנו בעבר? - אני חושב שלא.‬
‫אני חושבת ששניכם הייתם זוכרים.‬
‫תענוג.‬
‫כן, שיהיה לך לילה נחמד, בן אדם. נעים להכיר אותך.‬
‫ויק.‬
‫מרי. ראית את מלינדה?‬
‫אני חושבת שהיא למעלה.‬
‫לכי, לכי.‬
‫מלינדה! תיכנסי. יורד גשם. אני מכינה עוגיות. תוכלי לעזור לי, בבקשה?‬
‫בטח.‬
‫היי, ויק.‬
‫יורד גשם?‬
‫כן.‬
‫אני בטח מסטול בטירוף כי באמת יורד גשם. אני יוצא.‬
‫שלום.‬
‫היי. ידיים למטה. את לא רוצה סקס גרוע. בסדר.‬
‫זה נראה טעים. אפשר לקבל אחת?‬
‫ויק!‬
‫טמבל, אמרתי לך.‬
‫- מה קרה? - הוא נהיה חמדן.‬
‫אני בסדר.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, אני בסדר.‬
‫שלום. איפה הייתם?‬
‫תתרחק. תתרחק ממני.‬
‫- טוב, הגיע הזמן לשנות אווירה. - שעת האקשן.‬
‫הופתעתי כל כך כשראיתי אותך רוקד עם קלי.‬
‫למה?‬
‫לא ידעתי שאתה יודע לרקוד.‬
‫אני יודע, אבל אני לא אוהב.‬
‫גם אני.‬
‫- לעזאזל. - חרא.‬
‫מה קרה לך?‬
‫עישון ג'וינט. שאיפה, שאיפה, תעביר.‬
‫אולי בפעם הבאה שיתחשק לך לרקוד, תזמין אותי...‬
‫תרימו את הראש שלו!‬
‫- תתקשרו למוקד החירום. - אני יודע לעשות החייאה.‬
‫- נשכיב אותו על הגב. - תתקשרו למוקד החירום, לעזאזל!‬
‫מי יודע לעשות החייאה?‬
‫תיזהרו. חייבים להעביר אותו לריצוף. אני ארים אותו.‬
‫- להרים. - אחת, שתיים, שלוש.‬
‫לעזאזל, הוא כבד.‬
‫- דון! - מה הבעיה שלך?‬
‫אני יודע לעשות החייאה.‬
‫בבקשה, תעשו משהו.‬
‫בבקשה, תעשו משהו! מה זה, לעזאזל?‬
‫מישהו מחייג?‬
‫- הוא נושם? - אני חושב שהוא לא נושם.‬
‫צריך לפתוח דרכי אוויר.‬
‫- בסדר, צריך לפתוח דרכי אוויר. - לעזאזל.‬
‫אתה עושה את זה לא נכון.‬
‫אתה עושה את זה לא נכון, ויק!‬
‫- לעזאזל! אתה אפילו לא מנסה! - בחייך, מלינדה.‬
‫לא! אתה אפילו לא מנסה!‬
‫- מלינדה, תפסיקי! תירגעי! - אל תיגע בי!‬
‫זה בסדר. קדימה, בואי איתי.‬
‫הוא שתה הרבה?‬
‫כן. הוא היה שיכור למדי.‬
‫מי ראה אותו נכנס לבריכה?‬
‫אנחנו היינו במטבח, והיו אנשים ב...‬
‫כן, היינו השניים האחרונים בבריכה.‬
‫כמה זמן הייתם מחוץ לבריכה?‬
‫- לא הרבה זמן. - מספיק זמן להכנת עוגיות.‬
‫עישנתם מריחואנה?‬
‫- כן, אבל יש לי כרטיס. - זה לא חשוב.‬
‫אנחנו מנסים להבין מה קרה.‬
‫ויק הרג אותו.‬
‫- מה? - מלינדה, בחייך...‬
‫- אלוהים. - אתה הרגת אותו.‬
‫נכון?‬
‫- מלינדה... - תפסיקי.‬
‫- נכון? - מלינדה, תירגעי.‬
‫בטח הכית אותו בראש והטבעת אותו.‬
‫- בסדר, כן... - אשתי נסערת.‬
‫אני לא נסערת, לעזאזל! אתה הרגת אותו!‬
‫גברת ואן אלן, תרצי לדבר בפרטיות?‬
‫גבה תצהיר מכל השאר.‬
‫מי הוציא אותו?‬
‫- כולנו. - כולנו הוצאנו אותו.‬
‫ויק ואני עשינו החייאה.‬
‫צ'רלי קיבל מכה משפת הבריכה,‬
‫אבל דון הרים אותו.‬
‫זה לא השפיע על המוות.‬
‫זה לא עזר.‬
‫וכמה זמן ניסיתם להחיות אותו, מר ואן אלן?‬
‫כל עוד הייתה לנו תקווה כלשהי שהוא עדיין בחיים. התחלפנו בינינו.‬
‫הוא היה מת בבריכה.‬
‫- מר ואן אלן, תוכל להתלוות אליי, בבקשה? - כן.‬
‫בטח.‬
‫אני רוצה בבקשה גם לדבר עם המפקד ניקולס, בבקשה. בפרטיות.‬
‫אשתך שכבה עם מר דה לייל?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני לא שואל שאלות מהסוג הזה.‬
‫זה מוזר. למה לא?‬
‫כי אני לא מרגיש צורך לקבוע לה מה לעשות.‬
‫אני מקבל אותה ואוהב אותה כפי שהיא.‬
‫היא מאשימה אותך כרגע ברצח.‬
‫לא אמרתי שהיא הגיונית כל הזמן.‬
‫האם הרגת את מר דה לייל?‬
‫לא.‬
‫כשגרנט ואני נכנסנו, ירד גשם כבד.‬
‫מר דה לייל נצמד לקצה העמוק של הבריכה.‬
‫לא קיבלתי את הרושם שהוא שחיין חזק.‬
‫גרנט ואני נכנסנו.‬
‫ניסיתי לגנוב עוגייה.‬
‫לילה טוב.‬
‫היי. תקשיב, תנוח קצת.‬
‫- תתקשר אם תצטרך משהו. - אני אתקשר.‬
‫אל תיתן לזה לדכא אותך, בסדר?‬
‫לדכא אותו? הוא צריך להיות בתחתית הבריכה המחורבנת.‬
‫תודה רבה. יודעת מה? שמרי את העודף, בסדר?‬
‫תודה. תיזהרי על הכלב.‬
‫תודה.‬
‫אז מה עכשיו?‬
‫את רוצה להתגרש?‬
‫אני לא יכולה לסבול את זה שאתה חושב שאתה חכם יותר ממני.‬
‫אני לא חושב את זה.‬
‫אם את חושבת שהרגתי את צ'רלי,‬
‫את לא מפחדת ממני?‬
‫לא.‬
‫למה לא?‬
‫כי אני הדבר שהרגת בשבילו.‬
‫את בטוחה?‬
‫בסדר.‬
‫- אני אוהב אותך. - גם אני אוהבת אותך.‬
‫אוהבים אותך!‬
‫היי. לא ידעתי שהילדים שלך לומדים כאן.‬
‫הם לא.‬
‫האמת היא שקיוויתי לדבר איתך. לא רציתי להגיע לבית‬
‫ולא ידעתי איפה למצוא אותך.‬
‫בסדר.‬
‫אני רק רוצה שתדע‬
‫שאני לא מרוצה ממה שבעלי עושה.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫אני חושבת שזה לא בסדר לדבר מאחורי גבם של אנשים.‬
‫- גם אני חושב ככה. - זה מגוחך...‬
‫עצם זה שדון ממשיך להתעקש שיכולת לעשות...‬
‫אתה יודע, עם התאונה של מר דה לייל.‬
‫אמרתי לדון שזה לא רעיון טוב להזמין את מלינדה אלינו לבית,‬
‫אבל הוא מזמין אותה כדי לדבר על התיאוריות המטורפות שלו.‬
‫אני מבין.‬
‫תראי, היי... זו לא אשמתך.‬
‫אנחנו צריכים להזמין אותך ואת דון לארוחת ערב.‬
‫היי.‬
‫- תיכנסו. - היי, תיכנסו.‬
‫- אני אוהבת אותם. - תודה.‬
‫קלי, את נראית יפה כל כך, אני לא עומד בזה.‬
‫היי, דון. תודה שהגעתם. תיכנסו.‬
‫- תודה שאתם מארחים אותנו. - מכאן.‬
‫אתה יודע משהו על חלזונות, דון?‬
‫אני לא יכול לומר שכן.‬
‫חילזון יטפס על קיר בגובה שלושה מטרים וחצי כדי למצוא את הזיווג שלו. זה הריח.‬
‫- אכפת לך אם אעשן? - בבקשה אל תעשן. זה יהרוג אותם.‬
‫אנחנו לא רוצים את זה.‬
‫דון, אני צריך שתפסיק להגיד לאנשים שאני הרגתי את צ'רלי דה לייל.‬
‫באמת?‬
‫כן, אני חושב שזה פוגע במוניטין שלך, אני חושב שזה פוגע במוניטין של קלי.‬
‫מוזר שאתה לא חושב שזה יפגע בשלך.‬
‫התכוונתי לשאול אותך, מה אתה חושב שהרג את צ'רלי?‬
‫- מה הרג אותו? - פשוט... מי מת בצורה כזו?‬
‫בטעות בבריכת שחייה?‬
‫אלפי אנשים בשנה. מה אתה חושב שהרג אותו?‬
‫- אני חושב שהטבעת אותו. - כן?‬
‫שמעתי שהרגתי גם את מרטין מקריי.‬
‫אתה אמרת שהרגת אותו.‬
‫- האמנת לי? - לא.‬
‫כל הכבוד.‬
‫אבל חשבתי שזה היה מוזר שכשאמרת שעשית את זה,‬
‫נראה שנהנית מזה.‬
‫וזה הספיק לך כדי לחלוק דעה עם אשתי.‬
‫זו הדעה שלי.‬
‫תהיה מוכן לעבור בדיקה של גלאי שקר ולומר שלא הרגת אותו?‬
‫בטח. תדאג לזה.‬
‫אתה בחור מוזר.‬
‫ככה אומרים.‬
‫היי, מותק.‬
‫היי. אנחנו אוכלים צהריים.‬
‫התכוונתי לקחת משהו לדרך, אבל אני יכול להצטרף אליכם לרגע.‬
‫- היי. - היי.‬
‫זה בעלי, ויק.‬
‫- ויקטור ואן אלן. - נעים להכיר.‬
‫זה דיוויד ריצ'יגליאני, הוא פותח כאן מרפאה.‬
‫איזו מרפאה?‬
‫פסיכותרפיה.‬
‫טוב, העיר הזאת בהחלט צריכה את זה.‬
‫מרפאה ראשונה?‬
‫לא. סגרתי לאחרונה את המרפאה שלי בצ'שייר.‬
‫- שדרוג. - כן.‬
‫אני סקרן, אתה חושב שלאשתי יש נטיות סכיזופרניות?‬
‫- מה? - הוא מקצוען. חשבתי לשאול.‬
‫- לא. - זה אפשרי. יכול להיות שיש לו תובנות.‬
‫- אתה כזה אידיוט. - לא, אני לא חושב כך.‬
‫אתה חושב שייתכן שבעלי פסיכופת על כך שהוא שאל את זה?‬
‫או שאולי הוא סתם אידיוט?‬
‫מה דעתכם על טיפול זוגי?‬
‫רציתי להביא משהו לחבר'ה, אבל אולי אני אוותר על זה.‬
‫- לא אפריע לארוחת הצהריים שלכם. - אני רגילה לזה.‬
‫היה נעים להכיר אותך, דיוויד.‬
‫יש לך במקרה כרטיס ביקור? אולי אזדקק לפסיכותרפיסט.‬
‫לא. אין עליי כרטיס.‬
‫טוב, אני יודע איפה למצוא אותך.‬
‫מה את לא אוהבת בהיסטוריה?‬
‫היי. מצטער להפריע.‬
‫לא ידעתי שזה זמן ארוחת הערב. לא, לא, לא. שבי, בבקשה.‬
‫זה ייקח רק שנייה. היי.‬
‫יש לי שאלה לדון.‬
‫אתה מכיר בחור בשם דיוויד ריצ'יגליאני?‬
‫- מי זה דיוויד ריצ'יגליאני? - הוא מישהו שבעלך שכר.‬
‫- את מי שכרת? - חוקר פרטי.‬
‫עבור מה?‬
‫- לעקוב אחריי. - זה מגוחך.‬
‫איך יכולת לעשות את זה?‬
‫ראיתי אותו לפני שבוע. נתקלתי בו בדיינר עם מלינדה.‬
‫יצאתי וראיתי עדשת טלפוטו במושב האחורי שלו.‬
‫הוא אמר לי שהוא פסיכותרפיסט. איפה מצאת אותו?‬
‫אתה לא יכול להיכנס לבית שלי ולהאשים אותי מול המשפחה שלי...‬
‫ככל הנראה כל אחד יכול להאשים כל אחד בכל דבר.‬
‫בניגוד אליך, דון, יש לי הוכחה.‬
‫זה פירוט העברה מהבנק‬
‫מאשתי לחשבון שלך בסך 743.50 דולר.‬
‫זה סכום יוצא דופן, אז אני מניח שחלקתם בהוצאה.‬
‫- אשתך... - אלוהים אדירים. השתגעת?‬
‫על מה חשבת, לעזאזל, דון? גולדי, תיכנסי הביתה.‬
‫זה משפיל.‬
‫- לפחות תגיד לי איפה מצאת אותו. - אשתך העבירה לי את הכסף.‬
‫- בחלק האחורי בעיתון? - זה מאשתך.‬
‫- מצטער שהתפרצתי לארוחת הערב שלכם. - לא. אל תתנצל על כלום.‬
‫- אני זו שמצטערת. - על מה את מתנצלת בפניו, לעזאזל?‬
‫- אתה עושה צחוק, דון? - אל תתנצלי בפני החרא הזה.‬
‫גולדי, חשבתי שאמרתי לך להיכנס!‬
‫היא באמת אמרה לך להיכנס.‬
‫תיכנסי הביתה, גולדי!‬
‫לעזאזל! מי השאיר את השער המחורבן פתוח?‬
‫אבא?‬
‫כשצ'רלי טבע בבריכה, הרגליים שלו נגעו בקרקעית?‬
‫לא יודע. לא הייתי שם.‬
‫בטח שהיית שם.‬
‫הייתי שם כשניסינו להציל אותו.‬
‫כולם היו שם. אבל הכול קרה מהר מאוד.‬
‫אבל אתה עדיין יודע מה עשית.‬
‫לא עשיתי את זה, מותק.‬
‫אני חושבת שאתה צוחק עליי.‬
‫אני לא צוחק.‬
‫אני לא צוחק, טריקס.‬
‫למה אתה לא מספר לי איך עשית את זה?‬
‫כולם שואלים אותי איך עשית את זה.‬
‫מותק...‬
‫לו הרגתי מישהו, את יודעת מה היו עושים לי?‬
‫היו מכניסים אותי לכלא לשארית חיי.‬
‫את מבינה?‬
‫אני עדיין חושבת שהטבעת אותו. אתה רק אומר לי שלא.‬
‫טוב, אז בואי נשמור את זה בינינו.‬
‫ריטה...‬
‫קנגורו...‬
‫נכניס את העצלן חזרה.‬
‫יויו וארנבוני. שועלי וארנבוני.‬
‫כן?‬
‫זה הורג אותי.‬
‫מה? ברזיל?‬
‫מעולם לא הייתי בברזיל.‬
‫כן.‬
‫לא, היא תאהב. היא תאהב את זה.‬
‫היא תתרגל לזה.‬
‫מה אמרת?‬
‫אני לא יכולה לדבר.‬
‫אוהבת אותך.‬
‫איך היה הלילה שלך?‬
‫את לא רוצה לספר לי?‬
‫את פשוט לא רוצה לדבר.‬
‫- אתה בטח ויק. - כן.‬
‫- טוני קמרון. חבר ותיק של מלינדה. - היי.‬
‫נעים להכיר.‬
‫תודה שהזמנת אותי.‬
‫- בטח. - יש לך מקום נחמד.‬
‫תודה רבה.‬
‫כן, זה כמו מעבדה.‬
‫סוג של.‬
‫- אלו חלזונות? - כן, תראה.‬
‫מה אתה אומר.‬
‫מלינדה כאן?‬
‫- כן, היא למעלה. - טוב.‬
‫אז אני מניח שנתראה למעלה.‬
‫- בסדר. - בסדר.‬
‫כן. אני עובד על דיור עם הרשאה של התקן האמריקני לבנייה ירוקה.‬
‫כן, ושניהם כאן, בארה"ב, וגם בברזיל בעצם.‬
‫זה המקום שבו תהיה היוזמה החדשה שלנו. מפני שהנקודה היא‬
‫שאם נוכל ליצור מקומות מגורים בני-קיימא לאנשים מסביב לעולם,‬
‫נוכל לעזור ליצור כוכב בר-קיימא ויציב יותר.‬
‫אתה יודע, עבור טריקסי,‬
‫עבור הדור הבא.‬
‫אני יכול להכין לך משקה?‬
‫- אשתה מים מוגזים, אם יש לך. - בטח.‬
‫- היי. - היי.‬
‫הנה את.‬
‫- היי. - היי. וואו. נהדר לראות אותך.‬
‫היי.‬
‫- אני לא מאמינה שאתה כאן. - אני יודע, עבר זמן.‬
‫אני יודעת.‬
‫- מה שלומך? - נהדר. נהדר.‬
‫אתה רעב?‬
‫כן, האמת היא שאני גווע ברעב. זו הסיבה שהגעתי לכאן. מן הסתם.‬
‫- רעב זה טוב. - כן.‬
‫בבקשה.‬
‫- תודה. - אפשר לעזור?‬
‫- לא. - לא?‬
‫בסדר גמור.‬
‫- הוא היה נחמד? - מאוד.‬
‫סיפרתי לו איך הקשר חודש.‬
‫עבדתי בבית המחוקקים כאן‬
‫והתחלנו לשוחח בפייסבוק.‬
‫אני חושבת שמה שאתה עושה מאוד מעורר השראה.‬
‫- תודה לך. - אם זה נחשב.‬
‫- תודה לך. אני רק... - נכון?‬
‫ראוי מאוד להערצה.‬
‫אני פשוט שמח שניתנה לי ההזדמנות להתחבר מחדש עם חברים ותיקים.‬
‫עובדה משעשעת,‬
‫טוני היה האמריקני הראשון שזיינתי.‬
‫מה? אתה מסמיק?‬
‫- זה פשוט... - אתה בסדר?‬
‫- זו כמות מיותרת של פרטים. - אבל זה נכון. מה?‬
‫מה? אל תדאג בנוגע לוויק. לא אכפת לו.‬
‫הוא לא רוצה לשלוט בי כמו גבר נורמלי.‬
‫לא, אני לא נורמלי.‬
‫כמישהו שיצא איתה, אני באמת מרחם עליך.‬
‫- היא אדם שמאוד קשה לשלוט בו. - כן. נכון?‬
‫אבל זה גם מה שמייחד אותה.‬
‫אתה יודע את זה.‬
‫ואז נפרדת ממני.‬
‫- באמת? - כן, זה מה שעשית. הוא שבר את ליבי.‬
‫- לא נכון. - זה נכון.‬
‫- זה מריח נהדר, דרך אגב. - תודה.‬
‫ויק, אתה יודע מה אנחנו צריכים לעשות? להביא קצת חלזונות.‬
‫זה נשמע מדהים.‬
‫- שום ומעט חמאה. - רוצה שאביא אותם? אני אביא.‬
‫לא. החלזונות לא למאכל.‬
‫מצטער. הם לא ל... עבור מה הם?‬
‫הם לא עבור שום דבר.‬
‫- לא יחסרו לך תריסר או משהו כזה. - החלזונות לא למאכל.‬
‫הם לא יחסרו לו. תביא אותם.‬
‫הם לא חיות המחמד שלך, נכון?‬
‫עובדה משעשעת,‬
‫אתה יודע שצריך להרעיב אותם, נכון?‬
‫מה?‬
‫לפני שאוכלים אותם צריך לוודא שהמעיים שלהם ריקים,‬
‫אחרת תרעיל את עצמך ותמות.‬
‫לא ידעתי את זה.‬
‫בלי חלזונות.‬
‫מי ידע?‬
‫- עוד יין? - בהחלט.‬
‫חכי.‬
‫היי, טוני.‬
‫- ויק, זה מוזר. - מלינדה ניסתה להתקשר אליך.‬
‫יש אתר בנייה שהיא רוצה שתראה. היא מדברת עליו.‬
‫- באמת? היא לא אמרה כלום. - לא? בוא, תיכנס.‬
‫בסדר.‬
‫זה מקום יפהפה באמת.‬
‫מלינדה ואני היינו מטיילים שם כשהתחלנו לצאת.‬
‫נשמע נחמד.‬
‫אז למה נפרדת ממנה?‬
‫מה?‬
‫כשהייתם צעירים.‬
‫אני באמת לא זוכר. זה היה לפני זמן רב.‬
‫אתה נוסע קצת מהר, ויק, לא?‬
‫אז התחברתם מחדש עכשיו?‬
‫כן, כלומר לפני כמה חודשים. באופן אקראי.‬
‫אתה תהיה בעיר לזמן מה?‬
‫- זו הדרך? - כן.‬
‫שאתקשר למלינדה?‬
‫בטח. בבקשה.‬
‫- אין קליטה. - נכון, שכחתי.‬
‫הגענו.‬
‫איפה מלינדה?‬
‫היא ואני היינו רוכבים כאן על אופני הרים.‬
‫יש ערוץ מעבר לשביל.‬
‫היא אמרה שאנחנו צריכים לפגוש אותה שם.‬
‫לעזאזל.‬
‫אני מצטער. אני מצטער! עצור! עצור!‬
‫את שטותניקית.‬
‫את תיפלי.‬
‫מה אתן עושות?‬
‫- מה שלום טוני? - ממש כאן.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני מחבב אותו. דווקא יש לו שכל.‬
‫אני אמזוג לך כוס אחת כי אנחנו חוגגים.‬
‫עכשיו נרים כוסית.‬
‫שהבנים של סנט וינסנט לא ייגעו בצמות שלנו.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫- אתה משכר אותה? - אנחנו חוגגים.‬
‫- מה אתם חוגגים? - את החיים.‬
‫יין.‬
‫ראית אותו?‬
‫את מי?‬
‫טוני.‬
‫- טוני... - טוני-פוני!‬
‫טוני-פוני?‬
‫טוני-נקניקוני!‬
‫לא ראיתי את טוני-נקניקוני.‬
‫קסנופון‬
‫- אבא. - כן?‬
‫אנחנו יוצאות לפיקניק.‬
‫- אתה רוצה לבוא איתנו? - אני אשמח. לאן הולכים?‬
‫לערוץ.‬
‫לערוץ?‬
‫למה אתה הגבר היחיד שרוצה להישאר איתי?‬
‫לא יודע.‬
‫אבל אתה נשאר.‬
‫נכון.‬
‫- אתה לא משועמם? - לא.‬
‫את?‬
‫אבל אני עצובה.‬
‫הבאתי לך משהו.‬
‫למלינדה‬
‫לא ידעת שצילמתי אותן.‬
‫הייתי בחודש השלישי להיריון.‬
‫אהבת חיי‬
‫תודה.‬
‫רוג'ר!‬
‫היי, טריקסי. טריקס.‬
‫- תישאר. היא בסדר. - חכי. אני כבר חוזר.‬
‫- טריקס! - תישאר איתי.‬
‫טריקסי, תעלי למעלה, מותק. תתרחקי מהקצה, מתוקונת.‬
‫תתרחקי, תתרחקי...‬
‫תודה. בסדר.‬
‫צריך לחזור, בסדר? זה קרוב מדי לקצה.‬
‫- בואי נלך. בסדר. - בסדר.‬
‫לעזאזל, השארתי את הצעיף שלי שם.‬
‫מצטער.‬
‫לא נוכל לחזור עכשיו.‬
‫אחזור כדי לקחת אותו.‬
‫אלך מחר.‬
‫באמת?‬
‫כן. אני אחזור ואביא אותו על הבוקר.‬
‫בסדר. תודה.‬
‫אין בעיה.‬
‫- היי, להכין לך תה? - היי.‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫היא נרדמה בקלות, אבל אמרתי לה שתבואי לתת לה נשיקה.‬
‫היי, עם מי...‬
‫דיברת בטלפון? עם טוני?‬
‫לא. לא שמעתי מטוני.‬
‫זה היה דון.‬
‫תוכל לישון בחדר שלי הלילה?‬
‫- בטח. - בבקשה.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫ויק?‬
‫קמרון, אנתוני‬
‫היי, שלום.‬
‫היי. היי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫פשוט יצאתי לרכיבה.‬
‫מלינדה שכחה את הצעיף שלה.‬
‫- מצאתי אותו. - מצאת אותו. נהדר.‬
‫תודה.‬
‫מי... איזה... מה שלומך? מה שלום קלי?‬
‫היא בסדר.‬
‫מה אתה עושה למטה?‬
‫כמו שאמרתי, חיפשתי את הצעיף שלה. אבל אתה מצאת אותו, אז...‬
‫הוא היה מונח על הדשא.‬
‫מה אתה עושה עם המקל?‬
‫כלום.‬
‫לעזאזל.‬
‫לעזאזל, לעזאזל.‬
‫לך תזדיין, חתיכת פסיכופת! אתה הולך לכלא!‬
‫תנסה להשיג אותי עכשיו, חתיכת חרא!‬
‫אתה תשיג אותי על האופניים שלך? בן זונה.‬
‫לאן נעלמת? נפטרתי ממך?‬
‫צדקתי. צדקתי.‬
‫קלי, את לא תאמיני לזה. זהו זה. זה ספר.‬
‫טריקסי?‬
‫טריקסי, מה את עושה?‬
‫אנחנו לא עוזבות.‬
‫אני...‬
‫לעזאזל עם מתקן השגיאות!‬
‫לעזאזל עם זה!‬
‫מה?‬
‫שום דבר.‬
‫ראיתי את טוני.‬
‫תרגום כתוביות: צחי טולדו‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬