Šta je?
Ništa.
DUBOKA VODA
Preveo: Bambula
Aleksa, pusti "Stari Mekdonald."
Triksi!
Triksi, ne šalim se.
Isključi to.
Izvinite što kasnim, g. Van Alen.
Nema veze. Melinda se još sprema.
Aleksa, prestani!
Nemoj više da puštaš to sranje.
Vik, možeš li doći ovamo? -Šta je?
Treba mi tvoja pomoć. -Aleksa, pusti opet "Stari Mekdonald."
Triksi, izludećeš majku, znaš li to? -Znam.
Sedi.
Ćao, Triksi.
Ne gledaj haos. Gledaj mene. -Da.
Ne znam, samo... Da li da nosim tu ili ovu?
Ne? Ni ova ti se ne sviđa? -Ne, samo razmišljam.
Izgledaš divno u toj haljini koju nosiš.
Stvarno?
Dobro.
Uz koje cipele? -Crne cipele koje sam ti kupio u Njujorku.
Dobro.
Donesi mi ih.
Molim te. -Naravno.
Znaš li da te volim?
Hajde. Idemo.
Uživajte.
Pitali smo je i ona je izabrala državnu školu.
Dali ste joj da bira? Ima 6 godina. -Ja sam bila izbačena
iz toliko mnogo škola dok sam odrastala, da sam zahvalna što želi obrazovanje.
Ne brine vas konkurencija za koledž. -Koledž?
Mala je genije. Najgore što možemo uraditi je da je pošaljemo na koledž.
Džoel.
Kako ste večeras?
Samo sam pitao kako ste večeras.
Reći ću ti nakon još nekoliko ovih.
Ćao. -Ćao. Kako je?
Moj dekolte privlači veliku pažnju. -Vidim.
Je li ono Džoel s Melindom?
Da.
Dosta su se zbližili za kratko vreme, zar ne?
Valjda jesu.
Zdravo, g. Dosadni. Zašto ne igraš?
Ne bih da ti upropastim veče.
Znaš da je on došao samo zato jer je ona zamolila Džes i Granta ga pozovu.
Ona može pozvati koga god poželi. -Vik...
Jebu li se? -Da ih pitamo? -Vik.
Prijatelji su. -I to kakvi prijatelji.
Biću direktna, u redu? -U redu.
Nekoliko nas je zabrinuto. -Zabrinuti ste? -Da.
Da se jebu?
Šta ako vaše brige nisu i moje brige?
Obožavaš je i svi to znaju.
Volim je. -I ona tebe voli.
Ti si dobar, Vik. Samo ne želimo da ispadaš budala.
Neću prilaziti podijumu za igru. -Vik.
Izvini što prekidam, Meri, ali Melinda je pijana
i stoji na mom klaviru.
To me brine. -Da.
Ja volim da igram. Ti možeš da igraš ako želiš.
Dobro. Ne znam kako da nazdravim,
pa ću da siđem s klavira
i šta kažete da odsviram pesmu. Da?
Moj muž je dobar u nazdravljanju.
Dobro.
Mnogo hvala. -Nema na čemu. -Drago mi je što te vidim, Vik.
Dva Sen-Žermena sa šampanjcem.
Evo, šefe. -Hvala. -Nema na čemu.
Kako si, Vik? -Dobro. Kako si ti?
Držim se, brate.
Hoću da ti kažem dve stvari, u redu? -U redu.
Stvarno hoću da vam se odužim zbog vašeg velikog gostoprimstva.
Tebi i tvojoj ženi, s obzirom da sam nov ovde.
Naravno. -Oboje ste ispali stvarno kul.
Stvarno kul.
A druga?
Druga stvar koju si želeo da... -Čoveče.
Hteo sam reći da si stvarno sjajan momak
što nemaš ništa protiv da se viđam s tvojom ženom.
Viđaš se s mojom ženom.
Dobro je imati prijatelja.
Sve to je nevino, znaš,
ali neki tipovi, neki muževi, postanu malo... -Ljubomorni.
Da. -Da.
Otkako si ovde, jesi li čuo za ime Martin Makre?
Da, tip koji je nestao.
Često se viđao s mojom ženom.
Šta to znači? -Počeo je često da se viđa s mojom ženom.
Da li insinuiraš...
Bili su prijatelji.
Hoćeš da verujem da si uradio nešto Martinu Makreu?
Ubio sam ga.
Zna li Melinda? -Bože, ne.
Bila bi užasnuta.
Dobro, brate, s obzirom da vam je on bio prijatelj,
mislim da nije smešno da se šališ o...
On nije bio moj prijatelj. -Prijatelj tvoje žene.
To je nešto drugo, zar ne?
Pretiš li mi? -Da li se osećaš ugroženim?
Ne verujem ti. -Onda nemoj.
Odmah se vraćam. Džoel?
Idem kući. -Šta? -Pozvaću te sutra.
Šta se desilo?
Šta si rekao Džoelu? -Ništa.
Mora da si nešto rekao. -Ne.
Nisam ništa rekao.
Videla sam da razgovarate. O čemu ste razgovarali?
Stenicama, možda? Ne, to je bilo s Meri.
Tako si čudan.
Hoćeš li da uđeš u auto?
Mora da si nešto rekao
pošto je bio drugačiji nakon što je razgovarao s tobom.
Obećavam ti, nisam.
Ne verujem ti.
Pet sati, zar ne? -Da.
To je 100.
Venmo. Daću ti 200. Šta kažeš? -Može.
Melinda, šta to radiš?
Napraviću kafu. -Ja ću da ti napravim kafu.
Idi u krevet. Pijana si. -Mogu ja to. -Ne, neka.
Melinda. Gola si. Šta to radiš?
Šta? -Bejbisiterka stoji tamo.
Bejbisiterka. -Pa šta?
To nije pristojno. -Isuse Hriste. Amerika tako guši.
Izvini zbog toga.
Moja žena je iz totalno druge kulture. -Nema veze.
Hvala.
Mogla si da pokupiš nekog pametnijeg.
To te privlači kod žene?
Njena inteligencija? -Između ostalog, da.
Zato si mene izabrao? Zbog moje inteligencije?
Ti si veoma pametna, Melinda. -Da.
Ne na način koji poštuješ.
Džoel je možda glup, ali zbog njega uživam ko sam.
I to me pali.
Vik.
Zatvori vrata dok izlaziš.
Hvala.
Samo tako, Triks.
Jesi li znao da sam pogrešila?
Jesi li planirao da mi kažeš? -Nije bilo potrebe da ti kažem, je li?
Uskoro, bićeš kao tvoj tata, pravićeš bombe.
Tata ne pravi bombe. Napravio je kompjuterski čip.
Imaš muzičko danas, zar ne? -Da.
Zbog toga nosiš violinu? -Da. -Biće zabavno? -Da.
Dobro. Lepo provedi dan. Volim te!
Volim i ja tebe!
Mama će doći po tebe posle škole, u redu? -Idem!
Vik!
Šta je? -Ideš okolo i ubijaš ljude
a mene ne pozoveš da ti pomognem da zametneš tragove?
To je bila šala. -Da. Nadam se.
Kako si čula za to? -Čula sam za to od toliko mnogo ljudi dosad,
da se ne sećam ko mi je prvi rekao. -Isuse Hriste.
Ali, upalilo ti je.
Hvala. -Misim da ne bih ubio tipa koji kreše moju ženu.
Ko kaže da su se kresali?
Vik, ne volim da saopštavam loše vesti, ali,
prilično je očito. Zar mu nisi zbog toga pretio?
Nisam nikome pretio. -Ne znam, druže.
Ovo ti kaže neko ko te voli i poštuje,
moraš Melindu da staviš pod kontrolu. Ovo nije prvi put.
Uvrnuto je što se opušteno šepuri tim vezama pred nama.
Da ona je uvrnuta osoba.
Znala sam. Znala sam čim sam videla Džoela da odlazi
da si uradio nešto odvratno jer si ti zmijurina.
To je bilo glupo. -Veoma glupo.
A Martin mi je bio prijatelj, i nedostaje mi.
Za tako nešto se ne šališ.
To je bila loša ideja i znao sam to čim sam rekao.
Stvarno mi je žao.
Nećeš samo meni da se izviniš.
Izvinićeš se i Džoelu. Već sam razgovarala s njim.
On odlazi u subotu, pa sam ga pozvala na večeru u petak.
Džoel, drago mi je što te vidim. Večera je skoro spremna.
Melinda je htela da kuva,
ali Triksi joj je udarila zabranu na šporet 2 nedelje.
Duga priča.
Da li je Melinda ovde? -Melinda? Ne.
Samo ti i ja.
Zašto, je li to neugodno?
Samo se zezam s tobom. Uđi.
Hoćeš piće?
Votka-soda? -Da. -Raskomoti se.
Sedi. -Hvala.
Ko je to? -Džoel Deš.
Mamin prijatelj. Kao Martin Makre.
Sećaš ga se?
Obriši ruke i odnesi ovo Džoelu. Hvala.
Bez limete, zar ne? -Bez limete za mene, hvala.
Hvala.
Odlaziš sutra? -Da.
Našao sam posao u Nju Meksiku. Dobar posao.
Dobra plata.
Prilično uzbudljivo. -Deluje da je tako.
Poslednja večera. Stari porodični recept, supa od jastoga.
Malo začinjena, ne previše kremasta. Mislim da će ti se svideti.
Alergičan sam na ljuskare. -Šta?
Da. Ne mogu da jedem to. -Zezaš me. Nijednog ljuskara?
Ne. -Oduvek sam htela da posetim Nju Meksiko.
Da. Radiću u Albukerkiju,
što je malo drugačije od Santa Fe.
Santa Fe verovatno ima malo više šarma.
U svakom slučaju želim da posetim Santa Fe
jer sam čuo da je divan. -Da.
Možda ćemo doći u posetu.
Ne znam koliki će mi stan biti, stoga...
Džoel, ako dođemo u posetu, verovatno ćemo boraviti u hotelu.
Da, da. -Kako je grilovan sir?
Čudesan je. -Dobro. -Mogu li dobiti malo?
Da. -Griz? Ne volim supu od jastoga.
Bože. -Zar ne?
Ovo je čudesno. -Melinda ima čulo ukusa 12-godišnjakinje.
Prvi put kad smo izašli, izveo sam je u najbolji restoran u gradu
a ona je naručila makarone sa sirom. -Da.
Bilo ga je sramota što je sa mnom.
Ne, samo sam kapirao da si naručila iz dečjeg menija
da ostaviš mesta za alkohol.
Vik nikad ne pije. -Pijem ponekad.
Ponekad mislim da nije normalan. Jer normalni ljudi daju sebi oduška.
Želela bi da sam normalan, Melinda?
Bože, stalno. -Jer da sam normalan,
mislim da Džoel ne bi bio ovde i večerao s nama.
Ne moraš da budeš nepristojan. -Nisam nepristojan.
Napravio sam supu od jastoga.
Ako nije problem, odoh do toaleta. -Dobra ideja.
Triksi. Dušo, mislim da je vreme da spavaš.
Dobro. -Jesi li završila to, dušo?
Tata će da ti pročita gomilu priča za laku noć.
Zar ne bi volela to? -Da.
Važi? -Važi. -Hoćeš li da poljubiš mamu?
Nemoj da mu dozvoliš da preskače strane.
Ume on da vara.
Laku noć.
"Pospani Oli sada bezbrižno spava. Kraj."
Zašto je mama tako drugačija u prisustvu drugih ljudi?
Misliš da je mama drugačija? -Da. Zar ti ne misliš?
Mislim da je ona samo takva.
Ali kako je to moguće, ako je drugačija?
Jer su ljudi čudni i odrasli ljudi su kompleksni.
Ne sviđa mi se Džoel. -Znam.
Spavaj, ajkulice, važi?
Dođi ovamo.
Vik. Ne moraš da pereš sudove sada.
Znam da si umoran.
Zapravo, uopšte mi se ne spava.
U redu je. Ja ću ih oprati ujutru.
Doneću ti još jedno piće. -Hvala.
Možeš li molim te da daš Džoelu ovo?
Ostaviću vas dvojicu same nakratko, važi?
Izvoli. -Hvala.
Shvatam zašto si se ponašao onako.
Ne pokušavam da ti ubijam muškost...
Da ti oduzimam muškost.
Šta?
Zar ne želiš da se izviniš? -Zašto bih to radio?
Jer si rekao da si ubio Martina Makrea.
Ne mogu da se izvinim zbog toga, Džoel. Stvarno sam ubio Martina Makrea.
Udario sam ga čekićem.
Vidi ti to.
Tvoj taksi je stigao. -Nisam ga naručio.
Ja jesam.
Idemo.
Dušo, šta to čujem?
Vi ste pisac. Šta pišete?
Uglavnom kratke priče, ali i scenarije.
Za filmove? -Prodao sam par scenarija,
prema jednom možda i snime film.
U Holivudu mogu da prođu godine dok ne realizuju neki projekat.
O čemu se radi? -Uglavnom o meni.
To je film o vama? -Da, delimično baziran na meni.
Radi se o piscu.
Mlad momak, piše noar-fikciju
i razotkriva zaveru širokih razmera u svom gradu.
Mislim da je zanimljivo. Ima svež ton.
Čime se vi bavite? -Ništa posebno.
Mnogo malih stvari. Pravim veb aplikacije.
Hvala. -Izdajem časopis o poeziji i fotografiji.
Znate.
Uglavnom vozim bicikl i družim se s ćerkicom.
Plaćaju vas da vozite bicikl? -Kamo sreće.
Povukao sam se.
Iz čega?
Napravio je čip za dronove koji im pomaže da nađu ljude koje dižu u vazduh.
Zar ne?
Ratovanje dronovima. To je moralna siva zona, zar ne?
Nije ako samo pravite čip. -Done, nećemo o politici.
Da, ali čip se koristi za ubijanje ljudi.
Ponekad se iskoristi da ubije nevine ljude.
Ili da nađe izgladnelu decu i baci im hranu.
Da.
Ali to nije slučaj. -Ne. Nije.
Ali kad se podvuče crta,
Vik je genije i nenormalno je bogat.
Vik? Vik Van Alen?
Da. -Dobro.
Tačno znam ko ste. Vi ste ubili Martina Makrea.
Bože. To je šala. -Daj, bre. -To je bila šala.
Stvarno? -Duhovito.
Žena vam je prelepa.
Volite li da igrate? -Obožavam da igram.
Stvarno? Hajde da igramo.
Dobro.
Jesi li video Vika nekad da igra? Ikad? -Ne, nisam znao da ume da igra.
Da li si ti znao da ume da igra? -Ne.
Da li ono Vik igra? -Stvarno. -Da.
Nisam znala da ume da igra.
Ne budi zla. On obožava da igra.
To je tako iznenađujuće. -Da.
Zavrteće im se u glavi.
Dobro. -Čak joj je i zabacio glavu.
Brate. Do đavola. -Nadam se da ga koleno neće izdati. -Znam...
Znam da ima falično koleno.
Delovalo je da ti je bilo zabavno dok si igrao s Keli Vilson.
Da. Bilo je zabavno.
Ona je veoma privlačna, zar ne?
Da, valjda.
Želiš li da je jebeš?
To nije prvo što mi je prošlo kroz glavu, ne.
Ali ipak ti je prošlo kroz glavu.
Hoću reći, da, u određenom trenutku pomisliš,
valjda bih mogao da kresnem ovu osobu.
Ali...
Misliš li da se bolje kreše od mene?
Čemu to? -Jer je odgovor bio da.
Ne, nije.
Jebote, Melinda. Poginućemo zbog tebe.
Ako misliš da se Keli Vilson bolje jebe od mene,
onda nemam ništa protiv da oboje poginemo. -Nisam to rekao.
Ali pomislio si to.
Ne pipaj me.
Ljubi mi guzu. -Da.
Hoćeš li da me jebeš? -Da.
Dođi ovamo.
Uđi tamo, Triks. -Napred, Triksi.
Hajde, hajde.
Sranje.
Pazi šta ti kažem, protivnice imaju najmanje 12 godina.
Ne izgledaju kao 12-godišnjakinje. -Itekako izgledaju kao 12-godišnjakinje.
Prestani.
Napred, Triksi. -Halo?
Zdravo. Da li je to g. Van Alen? -Da.
Ovde Rik iz Vitmor banke, zovem zbog računa Melinde Van Alen.
Da.
Nije bilo dovoljno sredstava da se pokrije ček
koji je izdat prošlog četvrtka. -Koliko imaš godina?
Dobro. Kome je bio namenjen?
Gospodinu Čarlsu De Lajlu. -Kolika je bila suma?
3.000 dolara.
Piše li koja je bila namena? -Kao svrha uplate piše, "Časovi klavira."
Dobro. Ima logike.
Ako uplatite dodatna sredstva na račun,
odreći ćemo se naknade od 50 dolara zbog ulaženja u minus.
Hvala. Lepo od vas. -Nema na čemu, gospodine.
Možete li mi reći prezime primaoca slovo po slovo?
Ćao. Pitao sam se,
da li imate uživo muziku uveče?
Nemate. Šteta.
Ćao. Pitao sam se, da li imate uživo muziku uveče?
Ćao. Je li to Ouk tri laundž?
Da, zovem da vidim da li imate uživo muziku? Imate.
Kako se zove?
Zato je dama baraba.
Ne.
Tata!
Čelsi me uči da igram poker.
Dobro. To će ti biti od koristi.
U nacionalnim vestima, Kongres je glasao da dodeli još sredstava
vojnom programu za dronove.
Ovim predlogom se želi ne samo da se proširi program
već da se i poboljša trenutni nišanski sistem.
Glasanje dolazi nakon uspešnog napada
na skladište oružja Islamske države nadomak Kabula ovog četvrtka.
Protivnici zakona su upozorili da će ova vest
samo povećati tenzije u inostranstvu.
I kao udarna vest, policija je pronašla telo Martina Makrea,
33-godišnjaka koji je nestao iz svog stana prošlog proleća.
Makreovo telo je nađeno u šumi u parohiji La Buš.
Ubijen je vatrenim oružjem.
Ostanite s nama jer vremenska prognoza stiže posle reklama.
Kako si provela noć?
Veličanstveno.
Gde si bila?
Na večeru s novim prijateljem.
Mislim da će ti se svideti.
A onda...
Ne sećam se šta smo radili, ali bilo je fantastično.
Mislim da sam mnogo popila, stoga ne ljuti se.
Vidim.
Da ti pomognem. Hajde.
Melinda. Dušo, moram nešto da ti kažem.
Šta sam uradila?
Našli su Martina Makrea. Mrtav je.
Žao mi je.
Stvarno?
Tata? Možemo li ga nazvati Rodžer?
Možeš da probaš.
Čuvajte je.
Spremna?
Pažljivo. Držiš li ga? U redu?
Mnogo hvala.
Tata, mislim da miriše na kaku.
Tata? Misliš li da je mama dobro?
Da. Možda bude malo tužna zbog njenog prijatelja, ali je dobro.
A ti?
Tata? -Da, dušo, dobro sam.
Drago mi je što je policija uhvatila ubicu. -Da.
Znaš, da se prekinu sve priče.
Kakve priče? Nisam čuo nikakve priče. -Itekako ih je bilo.
Hvala.
Svaka čast. Sjajno zvučiš.
Hvala.
Taj tip ume da svira klavir. -Da. Daje Melindi lekcije.
O, daje Melindi lekcije.
Da.
Gde je Triksi?
Odveo sam je kod Džejni.
Ima li kafe?
Hoćeš li mi reći zašto nisi došla kući sinoć?
Ne baš.
Hoćeš li mi reći zašto si napisala ček od 3.000 dolara za Čarlsa De Lajla?
Ne baš.
Dobro.
Hoćeš li mi reći šta to radiš?
Konačno neka emocija.
Pijana si. Nemaš pojma koliko je to neprivlačno.
Stvarno? -Da.
Mislim da si ljubomoran. -Ja mislim da se ponašaš kao dete.
Zar ti to nije privlačno? -Ne, nimalo.
Zašto onda čekaš budan cele noći kao da si mi tata?
Da li to radim? Šta hoćeš da znaš?
Gde sam bila?
Šta sam radila? Jer ću ti reći sve.
Ne zanimaju me detalji, Melinda.
Kenjaš. -Stvarno?
Hoćeš da znaš zašto se jebem s njim? Pitaj me.
Hoćeš li da znaš da li svršim zahvaljući njemu?
Ili hoćeš da znaš kako on svrši zahvaljujući meni?
Napravio mi je modricu.
Hoćeš da vidiš?
Imamo dete. Imamo porodicu. -Ti si tako odlučio.
Hoću da prestaneš da se viđaš s njim.
Inače? Šta?
Razvešćeš se od mene?
Ne, jer ćeš me poslušati.
Vidi kako si samouveren postao.
Da te ne znam, pomislila bih da ćeš me baciti na pod i izjebati.
Da?
Ne? Ne bi uradio to.
To zahteva određenu količinu strasti,
a za to bi trebalo da me stvarno voliš. -Volim te!
Jesi li zaljubljena u njega?
Da si oženio neku drugu,
bilo bi ti toliko dosadno da bi se ubio.
Ženo. Do đavola. -Hajde, idemo!
Stvarno?
Ne!
Ne pobeđuješ.
Idi! -Hajde!
Džen, možeš li da ugasiš muziku? Narode, dođite ovamo.
Dođite ovamo.
Hoću da vam predstavim mog prijatelja, Čarlija De Lajla,
kome je veoma drago što je ovde.
I drage volje bi izveo jednu pesmu. Zar ne?
Neću da sviram. Neću. -Hajde. -Ne zezaj.
Obećavam, čudesan je. I on mi je učitelj.
To je istina. -Dobro.
Dame i gospodo, ovo je samo neka sitnica. -Čarli!
Džen!
Isuse.
Prestani. -Pst. Čarli svira.
Izvinjavam se. -Vik.
Hoću da te upoznam sa svojim prijateljem Čarlijem. -Ćao. Ja sam Čarli.
Drago mi je. -Takođe.
Hvala što daješ časove klavira mojoj ženi. -Nema na čemu.
Talentovana je,
pa mi to predstavlja zadovoljstvo.
Da li smo se već upoznali? -Ne bih rekao.
Mislim da biste se obojica sećali.
Bilo mi je drago. -Da.
Prijatno veče, druže. Drago mi je što sam te upoznao.
Vik.
Meri. Jesi li videla Melindu?
Mislim da je gore.
Hajde.
Melinda! Uđi! Pada kiša!
Pravim kolačiće! Možeš li doći da mi pomogneš, molim te? -Dabome.
Vik.
Pada li kiša?
Da. -Mora da sam napušen kao zmaj pošto pada kiša.
Ja izlazim.
Vreme je za kolačiće.
Zdravo. -Kako si? -Ti! -Izvinjavam se.
Znaš da hoću ovo. -Dobro.
Živeli.
Lepo izgleda. Mogu li da uzmem jedan? Sra...
Tupsone. Rekao sam ti.
Tupson. Vrući kolačić. -Šta se desilo?
Postao je pohlepan. -Dobro sam.
Dobro si?
Da. -Vidite ko je to. Zdravo.
Gde ste bili vas dvoje?
Ne tiče te se.
Skloni se od mene. -Vreme je da to promenimo.
Samo malo. Jedan, dva. -Magija, akcija. -Hajde, čoveče.
Iznenadila sam se kad sam te videla da igraš s Keli. -Zašto?
Nisam znala da umeš. -Ne umem. Samo to volim.
Sranje. -Jebem ti.
Čoveče, šta je s tobom?
Možda sledeći put kad ti je do igre, pitaj mene.
Dignite mu glavu! -Evo. -Imam ga. -Uhvati ga za noge.
Uhvati ga za noge! -Zovite Hitnu pomoć.
Znam KPR. -Položi ga na bok. -Zovite Hitnu, do đavola.
Ko zna KPR? - Morate da ga položite na ravno. Pazi.
Moramo da ga prenesemo na popločani deo. Podići ću ga.
Dobro. Dižite ga. Jedan, dva, tri.
Jebote, težak je.
Šta je s tobom?
Znam KPR. -Pazite.
Molim vas uradite nešto.
Šta koji kurac! -Zove li neko?
Jebote, diše li? -Mislim da ne diše.
Moraš da mu oslobodiš disajne puteve. -Hajde, narode.
Moraš da mu oslobodiš disajne puteve.
Jebem ti. -Ne radiš to kako treba.
Vik! -Daj da ja to radim. -Do đavola, čak se ni ne trudiš!
Daj, bre, Melinda. -Ni ne trudiš se! -Melinda.
Prestani, Melinda. -Prestani da mi govoriš...
Melinda, smiri se! -Bože... Do đavola!
Daću ti maramice i stavićemo led. Uđi unutra.
Hajdemo unutra. -Jebote.
Mnogo je popio? -Da, bio je prilično pijan. -Da.
Ko ga je video kako ulazi u bazen?
Bili smo u kuhinji, i bilo je ljudi u...
Da, nas dvojica smo poslednji bili u bazenu. -Da.
Koliko je prošlo otkako ste izašli iz bazena? -Ne mnogo.
Dok su se pravili kolačići.
Konzumirali ste marihuanu? -Da, ali imam dozvolu.
To nije važno. Samo pokušavamo da shvatimo šta se desilo.
Vik ga je ubio. -Šta?
Daj, bre, čoveče. -Melinda, ne zezaj. -Isuse.
Ti si ga ubio. -Melinda. -Zar ne?
Melinda. -Prestani. -Ne.
Zar ne? -Melinda, smiri se.
Verovatno si ga udario po glavi i udavio ga.
To je veoma... -Žena mi je uznemirena.
Nisam uznemirena! Ubio si ga!
Gđo Van Alen, da li biste želeli da razgovaramo nasamo?
Uzmi izjavu od ostalih. -Do đavola...
Ko ga je izvukao?
Svi. -Svi smo ga izvukli.
Vik i ja smo vršili KPR. Ali...
Čarli je udario o ivicu bazena,
ali dok ga je Don podizao.
To nije prouzrokovalo smrt.
Nije ni pomoglo.
Koliko dugo ste pokušavali da ga oživite, g. Van Alen?
Sve dok smo imali nade da je živ.
Menjali smo se. -Bio je mrtav u bazenu.
G. Van Alen. -Da.
Možete li da dođete ovamo, molim vas? -Naravno.
I ja bih hteo da pričam s načelnikom Nikolsom nasamo, molim vas.
Da li je vaša žena spavala sa g. De Lajlom?
Ne znam. Ne pitam je takva pitanja.
To je čudno. Zašto ne?
Jer ne osećam potrebu da upravljam njenim odlukama.
Prihvatam je i volim je onakvu kakva je.
Ona vas trenutno optužuje za ubistvo.
Nisam rekao da je uvek racionalna.
Da li ste ubili g. De Lajla?
Ne. Kad smo Grant i ja ušli unutra, kiša je lila kao iz kabla.
G. De Lajl se držao dubokog kraja bazena.
Nisam stekao utisak da je dobar plivač.
Grant i ja smo ušli unutra. Ja sam pokušao da ukradem kolačić.
Laku noć.
Odmori se.
Zovi me ako ti nešto treba. -Važi.
Ne dozvoli da te ovo sruši dole.
Da ga sruši dole? On bi trebalo da je dole.
Treba da je na dnu tog bazena.
Mnogo hvala. Znaš šta? Zadrži ovo.
U redu? Hvala. Pazi zbog psa.
Hvala.
Šta sada? Hoćeš razvod?
Ne mogu podneti da misliš da si ovoliko pametniji od mene.
Ne mislim to.
Ako misliš da sam ja ubio Čarlija...
Zar me se ne plašiš?
Ne. -Zašto ne?
Jer sam ja ono zbog čega si ga ubio.
Sigurna si? Dobro.
Volim te. -I ja tebe!
Volim te!
Ćao. Nisam znao da tvoja deca idu u ovu školu. -Ne idu.
Htela sam da popričam s tobom a nisam htela da dolazim kod tebe,
pa nisam znala gde drugde da te nađem. -Dobro.
Samo želim da znaš da ne odobravam ono što radi moj muž.
Šta on radi?
Mislim da nije u redu ogovarati ljude.
Isto mislimo. -Bezveze je
što Don insistira da si možda...
Znaš, nesrećni slučaj sa g. De Lajlom. I rekla sam Donu
da nije pametno da Melinda dolazi kod nas,
ali on je stalno zove da pričaju o njegovim ludim teorijama.
Shvatam.
Nisi ti kriva za to.
Dođite ti i Don na večeru.
Ćao.
Uđite. -Hajde uđite.
Obožavam ih. -Hvala.
Keli, divno izgledaš. -Ćao.
Hvala, Vik. -Done, hvala što si došao. Uđi.
Hvala što ste nas pozvali. -Ovuda.
Znaš li nešto o puževima, Done? -Ne bih rekao.
Puž će se popeti uz zid od 3,5 m da nađe svog partnera.
Zbog mirisa. -Mogu li da pušim?
Molim te nemoj. To će ih ubiti. -Ne želimo to.
Done, moraš prestati da pričaš ljudima da sam ja ubio Čarlija De Lajla.
Stvarno?
Da. Mislim da to šteti tvojoj reputaciji.
To šteti i Kelinoj reputaciji.
Zanimljivo što ne brineš da će naštetiti i tvojoj.
Hteo sam da te pitam šta ti misliš da je ubilo Čarlija.
Šta ga je ubilo? -Ko onako umire?
Slučajno u bazenu? Hiljade ljudi godišnje.
Šta misliš da ga je ubilo? -Mislim da si ga ti udavio. -Stvarno?
Čuo sam da si ubio i Martina Makrea.
Ti si rekao da si ga ubio. -Jesi li mi poverovao?
Ne. -Super.
Mada sam mislio da je čudno što si rekao da jesi,
i što je delovalo da si uživao u tome.
A to je bilo dovoljno za tebe da prihvatiš mišljenje moje žene?
To je moje mišljenje.
Da li bi išao na detektor laži
gde ćeš reći da ga nisi ubio? -Naravno. Obezbedi jedan.
Ti si čudan tip. -Ništa novo.
Ćao, dušo.
Ćao. Ručamo.
Hteo sam da uzmem nešto za poneti, ali mogu da vam se pridružim nakratko.
Ćao. -Ćao. -Ovo je moj muž, Vik.
Viktor Van Alen. -Drago mi je. -Takođe.
Ovo je Dejvid Ričiljani. Otvara ordinaciju ovde.
Kakvu ordinaciju? -Psihoterapija.
Ovom gradu to stvarno treba. -Misliš? -Prva ordinacija?
Ne. Zatvorio sam svoju ordinaciju u Češiru nedavno.
Poboljšanje. -Da.
Radoznao sam, mislite li da moja žena ima tendenciju ka šizofreniji?
Šta? -On je profesionalac. Hteo sam da pitam. -Ne.
Moguće da ima uvid... -Kakav si ti seronja.
Ne, mislim da uopšte nema.
Mislite li da je moj muž možda duševno oboleo zato što pita to?
Ili je možda samo seronja.
Šta kažete na terapiju za parove?
Hteo sam da uzmem nešto za poneti za ortake, ali preskočiću.
Ne bih da vam prekidam ručak. -Navikla sam na ovo.
Drago mi je što sam te upoznao, Dejvide.
Da nemaš koji slučajem posetnicu?
Jer mi možda zatreba psihoterapeut.
Ne. Nemam nijednu kod sebe.
Znam gde da te nađem.
Ćao.
Izvinite što prekidam.
Nisam znao da je vreme za večeru, ali...
Ne, ne. Sedi dole, molim te. Brzo ću ovo.
Ćao.
Samo imam pitanje za Dona.
Znaš li tipa po imenu Dejvid Ričiljani?
Ko je Dejvid Ričiljani? -Čovek kojeg je tvoj muž angažovao.
Koga si angažovao? -Privatnog detektiva.
Zašto? -Da me prati.
To je bezveze.
Kako si mogao to, Done? -Otkrio sam ga pre nedelju dana.
Naleteo sam na njega u zalogajnici s Melindom.
Izađem napolje, vidim telefoto objektiv u njegovim kolima.
Bože. -Tip je pokušao da me slaže da je psihoterapeut.
Gde si našao tog tipa?
Ne možeš ušetati u moju kuću i optužiti me pred mojom porodicom...
Očito, svako može optužiti svakoga za bilo šta.
Međutim, za razliku od tebe, Done, ja imam dokaz.
Ovo je ženin bankovni izvod s uplatom
na tvoj račun 743,50 dolara, što je neobična suma,
pa pretpostavljam da ste podelili troškove depozita.
Bože. -Tvoja žena... -Jesi li poludeo?
Gde ti je bila pamet, Done? Goldi, idi unutra.
Ovo je ponižavajuće. -Bar mi reci gde si ga našao.
Tvoja žena mi je prebacila taj novac. -Na zadnjoj strani novina?
Goldi, rekla sam da ideš unutra. -To je od tvoje žene.
Izvinjavam zbog prekidanja večere. -Ne.
Ne izvinjavaj se ni za šta. Ja treba da se izvinim.
Zašto mu se izvinjavaš? -Zezaš li me, Done?
Ne izvinjavaj se ovoj gnjidi. -Hoćeš li prestati, Done?
Goldi, rekla sam ti da uđeš unutra.
Stvarno ti je rekla da uđeš unutra. Idi unutra, Goldi. Idi unutra!
Do đavola. Ko je ostavio kapiju otvorenu?
Tata? Kad se Čarli udavio u bazenu,
da li su mu stopala dodirivala dno? -Ne znam. Nisam bio tamo.
Bio si tamo.
Bio sam tamo kad smo pokušavali da ga spasemo,
svi su bili, ali sve se desilo veoma brzo.
Ali ti ipak znaš šta si uradio. -Nisam ništa uradio, dušo.
Mislim da me zezaš. -Ne zezam te.
Ne zezam te, Triksi.
Zašto nećeš da mi kažeš kako si to uradio?
Svi me neprestano pitaju kako si to uradio.
Dušice...
Da sam stvarno ubio nekoga,
znaš li šta bi mi uradili?
Strpali bi me u zatvor do kraja života.
Razumeš li?
Ipak mislim da si ga ti udavio. Samo meni kažeš da nisi.
Nek to ostane među nama.
Rita.
Kengur.
Vrati nazad lenjivca.
Da?
To me ubija. Šta?
Brazil? Nikad nisam bila u Brazilu.
Da.
Ne, ona bi. Ona bi to volela.
Navići će se.
Šta si rekao? Možemo da pričamo.
Volim te.
Kako si provela noć?
Nećeš da mi kažeš?
Ne želiš da pričaš.
Ti mora da si Vik. -Da. -Toni Kameron. -Ćao.
Stari Melindin prijatelj. -Drago mi je. -Takođe.
Hvala što ste me pozvali. -Nema na čemu.
Lepo ti je ovo. -Mnogo hvala.
Da, kao naučna laboratorija. -Donekle.
Da li su to puževi? -Da. Vidi.
Neverovatno.
Da li je Melinda ovde? -Da, gore je.
Dobro. Vidimo se gore.
Sjajno. -Dobro.
Radim na izgradnji domova sa LEED sertifikatom.
Da. Ovde u Americi i Brazilu.
Tamo je naš novi projekat.
Jer suština je, ako uspemo da stvorimo samoodržive životne prostore
za ljude širom sveta, možemo pomoći da se stvori samoodrživija planeta.
Za Triksi.
Za sledeću generaciju. -Hoćeš piće?
Ja ću mineralnu vodu, ako imaš. -Naravno.
Hvala.
Ćao.
Ćao. -Ćao. -Tu si. -Toni.
Ćao. -Ćao. Drago mi je što te vidim. -Zdravo. -Zdravo.
Ćao. -Kako si? -Ne mogu da verujem da si ovde.
Znam, dugo vremena je prošlo. -Ludo. Znam.
Kako si? -Sjajno sam. Sjajno.
Gladan? -Da, zapravo, mrtav sam gladan.
Zato sam došao, očito.
Dobro je što si mrtav gladan. -Da. -Izvoli.
Hvala. -Mogu li da pomognem?
Ne. -Ne? -Ne. -Dobro.
Da li se lepo ponaša? -Jako je fin. Pričao sam mu kako smo se opet povezali.
Radio sam u državnom zakonodavnom telu ovde
i počeli smo da četujemo na Fejsbuku.
To što radiš je veoma inspirativno. -Hvala.
Ako ti to išta znači. -Hvala. -Zar ne? -Samo sam...
Vredno divljenja. -Da.
Drago mi je što mi to pruža priliku da se opet povežem sa starim prijateljima.
Zanimljiva činjenica: Toni je bio prvi Amerikanac koga sam kresnula.
Šta je? Crveniš se? -Samo...
Jesi li dobro? -To su nepotrebni detalji, Melinda.
To je istina. Šta je?
Ne brini zbog Vika. Njega baš zabole.
On ne želi da me kontroliše kao normalan muškarac.
Ja nisam normalan.
Kao neko ko je izlazio s njom, Vik, stvarno saosećam s tobom.
Veoma ju je teško kontrolisati. -Zar ne?
Ali zbog toga je i posebna. -Ti znaš to.
A onda si raskinuo sa mnom. -Jesam li? -Da, jesi.
Slomio mi je srce.
Nije istina. -Jesi. -Odlično miriše.
Hvala. -Da.
Vik, treba da donesemo puževe.
To sjajno zvuči. Beli luk i malo maslaca?
Da ja odem po njih? Mogu. -Hajde. -Ne, puževi nisu za jelo.
Izvini. Nisu za jelo. Čemu služe?
Ničemu.
Neće ti nedostajati desetak, je li?
Puževi nisu za jelo. -Ne, neće on. Donesi ih.
Nisu ti valjda kućni ljubimci? -Zanimljiva činjenica:
Znaš da moraš da ih izgladniš, zar ne? -Šta?
Pre nego da ih pojedeš, moraš da im isprazniš creva.
Inače, otrovaćeš se i umrećeš.
Nisam to znao. Preskačemo puževe.
Ko bi rekao?
Ćao, Toni. -Vik. Kakva slučajnost.
Melinda pokušava da stupi u kontakt s tobom.
Želi ti pokazati neko gradilište. Stalno priča o tome.
Stvarno? Nije ništa rekla.
Upadaj.
Dobro.
Stvarno je lepo mesto.
Melinda i ja smo pešačili tamo kad smo počeli da se zabavljamo.
Fino zvuči.
Zašto si raskinuo s njom?
Šta? -Znaš, kad ste bili mladi.
Stvarno se ne sećam.
Bilo je to davno.
Zar ne misliš da malo brže voziš, Vik?
Tek tako ste se ponovo povezali?
Da. Pre par meseci, onako uzgred.
Bićeš u gradu neko vreme?
Ovo je taj put? -Da.
Da pozovem Melindu? -Da, samo napred.
Nema mreže. -Tako je. Zaboravio sam.
Stigli smo.
Gde je Melinda? -Ona i ja smo vozili bicikle ovde.
Klisura je odmah preko.
Rekla je da se nađemo tamo.
Jebem ti.
Žao mi je. Stani.
Ovde? Pašćeš.
Pašćeš. -Šta to radite?
Kako je Toni? -Tu?
Ne znam.
Sviđa mi se. Pametan je.
Sipaću ti samo jednu čašu, jer slavimo.
Sad da nazdravimo.
Nek dečaci iz Sent Vinsenta drže ruke podalje od naših kikica.
Šta to radiš? Napijaš je?
Slavimo. -Šta slavite?
Život. Vino.
Da li si ga video? -Koga?
Tonija. -Tonija. -Toni Poni!
Toni Poni? -Toni Maloni! -Tonija Balonija nisam video.
Tata? -Da.
Idemo na izlet.
Hoćeš da pođeš s nama? -Voleo bih. Kuda ćemo?
Klisura.
Klisura?
Zašto si ti jedini muškarac koji želi da ostane sa mnom?
Ne znam.
Ali želiš? -Želim.
Nije ti dosadno? -Ne.
A tebi?
Ali sam tužna.
Imam nešto za tebe.
Za Melindu
Nisi znala da sam to fotografisao.
Bila sam tri meseca trudna.
ljubav mog života
Hvala.
Rodžer! -Triksi! -Rodžer!
Triks. -Ona je dobro. -Stani.
Odmah se vraćam. -Ostani. -Triks! -Vik, ostani.
Triksi, vrati se, dušo. Skloni se s ivice, šećeru.
Nazad. Hvala. Dobro.
Moramo da se vratimo, u redu? To je previše blizu ivice.
Idemo. -Dobro. -U redu.
Do đavola. Ostavila sam maramu tamo gore. -Žao mi je.
Ne možemo da se vraćamo sada. -Vratiću se po nju.
Ali sutra. -Uradio bi to? -Da.
Vratiću se i uzeću je rano ujutru.
Dobro. Hvala.
Nema na čemu.
Ćao. Da ti donesem čaj? -Ćao. Ne, neka.
Brzo je zaspala, ali sam joj rekao da ćeš je poljubiti.
Važi? -Važi. -S kim si pričala telefonom?
S Tonijem? -Ne.
Nisam se čula s Tonijem. To je bio Don.
Možeš li da spavaš u mojoj sobi večeras?
Naravno. -Molim te.
Volim te.
Vik?
Zdravo!
Ćao.
Šta to radiš? -Pošao sam da se malo provozam.
Melinda je zaboravila maramu.
Našao sam je. -Našao si je. Sjajno.
Hvala. Koji...
Kako si? Kako je Keli?
Dobro je.
Šta radiš tamo dole?
Kao što sam rekao, tražio sam maramu, ali...
Ti si je našao, stoga... -Ležala je u travi.
Šta radiš s tim štapom?
Ništa.
Sranje.
Jebem ti.
Jebi se, psihopato! Ideš u zatvor!
Dođi da me središ sada, govno jedno!
Stići ćeš me biciklom? Kopile.
Gde si nestao? Otresao sam te se?
Bio sam u pravu. Keli, nećeš da poveruješ u ovo.
To je to. Ovo je knjiga.
Triksi?
Jebem ti.
Triksi, šta to radiš? -Nećemo da idemo!
Ja sam bio... bio...
Prokleto automatsko ispravljanje.
Do đavola.
Šta je?
Ništa.
Videla sam Tonija.
Preveo: Bambula