Den 20. december er årets værste dag at rejse via John F. Kennedy lufthavn.
Over 193.000 passagerer ankommer og rejser den dag.
Check-in tager 23 minutter.
Den længste ventetid er 117 minutter i sikkerhedskontrollen.
Men af alle passagererne på denne ubelejlige dag...
Undskyld.
...er historien om en, der betyder noget.
For i dag kommer den passager for sent.
Undskyld.
Undskyld!
Hadley Sullivan misser flyet til London med fire minutter.
Vent! Jeg er her.
Beklager, frøken. Du kommer for sent.
Der er 367 sjæle ombord på flight TA-5120.
412 kufferter, 344 stykker håndbagage,
fire følelsesmæssige støttedyr og 62 nakkepuder.
Sammen rejser passagererne i seks timer og 47 minutter
uden Hadley.
Nogle mener, det er uheldigt at misse flyet med fire minutter.
Eller måske tror man, at alt sker af en årsag.
Men for Hadley er de fire minutter ikke uheldigt.
For meget snart mødes en pige og en dreng,
og det ændrer alt.
Men så I ved det, er det ikke en historie om kærlighed.
Det er en historie om skæbnen.
Eller statistik.
Alt efter, hvem man taler med.
KÆRLIGHED VED FØRSTE BLIK
Pigen er Hadley Ella Sullivan.
Tyve år. 1.65 m høj.
Hun er forsinket 21 % af tiden,
hvilket også er batteriets levetid i hendes mobil.
Hun er bange for tre ting: mayonnaise,
små rum og tandlæger.
Der var en ting, hun ikke troede, hun frygtede.
Kun et semester.
Far, du skal undervise i poesi i det land, Shakespeare er fra.
- Hvorfor er du ikke ellevild? - Jeg er ellevild.
Det er fedt.
Jeg har altid villet læse i udlandet. - Faktisk bliver vi to her.
Hvorfor det?
Hun ville ikke indrømme det, men på listen over frygt
var skilsmisse pludselig meget højere oppe end mayonnaise.
Vi kan få dig med på næste fly. Der er to pladser tilbage på business.
Hvornår afgår det?
Om halvanden time og ankommer i London kl. 9.55.
- Fars bryllup er kl. 12. - Vil du tænke over det?
Kan du give mig et øjeblik?
Jeg skal lige... Undskyld, et øjeblik.
Bare...
Hej, skat, hvad så?
- Jeg missede flyet. - Hvad?
Jeg kan tage det næste på business. Det ankommer først kl. 10.
I morgen?
- Nej, i aften. Jeg rejser med komet. - Hadley.
Undskyld.
Køb billetten, så får du pengene af mig.
- Nej, jeg betaler. - Vær ikke fjollet.
- Det har du ikke råd til. - Okay. Tak.
Jeg er nødt til at løbe.
Skriv til mig, når du lander.
Ja, okay.
- Farvel. - Farvel.
Ja, en businessclass-billet til London.
Tak. Tak.
Undskyld.
Den virker ikke.
Derfor er den fri.
Selvfølgelig.
Hvad?
Bare glem det. ikke noget. Tak.
Du kan låne min.
Det her, som du måske har gættet, er drengen. Oliver Martin Jones.
Toogtyve år, 1,8 meter høj.
Han kommer til tiden 94 % af tiden, som er batteriet levetid i hans mobil.
Han har altid været bange for tre ting: bakterier, mørke
og overraskelser.
Her er skriftrullen...
Skriftrullen?
...hvorpå står skrevet
hver mands navn, der er passende til alt...
Lige nu er det stadig lokaliseret.
Med den rette behandling ser det godt ud.
Det er ikke altid forudsigeligt.
Dengang besluttede Oliver, at han aldrig ville blive overrasket igen.
Alt i vores liv måles nu af data,
vores sociale forbindelser, købsvaner, selv skridt.
Det betyder, at en dag er alt i vores liv forudsigeligt.
Der er altid ting, der overrasker os.
Ikke hvis vi har nok data.
Når man frygter overraskelser, kan det virke bedre at planlægge alt.
Du kan låne min.
Lige indtil du møder en amerikansk pige med et dødt telefonbatteri.
Undskyld, jeg deler ikke elektronik før tredje date.
Okay. Nej, det er vel ret intimt.
- Jeg er færdig, hvis du vil bruge den. - Tak. Jeg...
Batteriet dør tit.
Det skal nok til service. Batterier har et begrænset antal opladninger.
Er du en teknologi-fyr?
Matematiknørd.
Jeg læser statistik på Yale.
Så fik du pralet af det.
Briter kan ikke lade være.
Jeg hedder Oliver.
Som i Twist.
Amerikanere siges at være udannede.
Det er vi. Jeg er bare Dickens-fan. Jeg hedder Hadley.
Det er rart at møde dig.
I lige måde.
Hvad studerer du, Dickens-fan Hadley?
- Engelsk litteratur? - Jeg har ikke bestemt mig.
Jeg vågnede ikke en morgen og sagde: "Jeg vil være skatteretsadvokat."
Sker det for nogen?
Skatteadvokater, formodentlig.
Hvor skal du hen?
London. Og du?
Det samme. Jeg er...
Jeg burde være i luften. Men jeg missede flyet med fire minutter.
Det var skæbnen, men du valgte nok at komme fire minutter for sent.
Jeg ville hente noget mad.
Vil du med?
Er det ligesom en tredje date for dig?
Nej, mad lyder godt.
Normalt bragte Hadleys evige forsinkelse og døde mobil hende i knibe.
I dag førte den hende til Oliver.
Skal du hjem i ferien?
London er vel dit hjem.
Jeg ville hellere blive her og fortsætte min forskning.
Hvad forsker du i?
Andelen af amerikanere, der misser fly.
Hylesjovt. Meget skægt.
Hvor ulækkert.
Jeg har en vådserviet til dig.
Til din beskidte, døende telefon.
Tak.
Jeg har altid hadet lufthavne.
Har du?
Jeg elsker dem.
Hvorfor det?
Jeg kan lide, man ikke er her eller der, man er bare i ingenmandsland.
Det lyder dejligt. Ligesom skærsilden.
- Undgår du kulhydrater? - Nej, jeg hader bare mayonnaise.
- Gør du? - Ja.
- Det er ulækkert. - Jeg hader det også.
Det er nummer to af tre ting, jeg frygter.
- Hvad er de andre? - Tandlæger og små rum.
- Du har tænkt over det. - Næ.
Hvis jeg spørger dig, hvad du er bange for, ved du det også.
Hvad hvis jeg er frygtløs?
Du spiser pålæg med kniv og gaffel.
- Undskyld, jeg skal tage den. - Værsgo.
- Ankommer du kl. 11? - Kl. 10. Jeg sendte en mail.
Gjorde du?
Motionscentrets wi-fi er dårligt.
Du har én opgave. Hent mig kl. 10.
Rolig, jeg kommer.
Jeg har planlagt en lille overraskelse, så vær klar til det.
Nej, jeg hader overraskelser.
Den er god. Bliv ikke sur. Du er advaret, så bliv ikke sur.
Hvad er det for en logik? Jeg hader overraskelser.
Du synes, de er gode. Ingen er gode.
Nej, undskyld. Jeg kan ikke høre dig.
Luth. Luther!
- Undskyld. - Det er okay.
Hvis klaustrofobi er din størst frygt,
hvorfor vil du så på en syvtimers flyvetur?
Godt spørgsmål.
Et bryllup.
- Ligesom dig? - Ja.
Det er faktisk mit hyggetøj. Jeg slapper af i et pænt presset jakkesæt.
Jeg er med.
Rynker er stressende.
Er det vores fly?
Allerede?
Jeg kan ikke misse et til. Så...
- Min rygsæk. - Jeg har den.
Tak.
Du er meget sød.
Vent!
Godt. Vi er her. Vi nåede det.
Tak.
Du er hurtig.
Jeg sidder her.
Meget fint.
Jeg er dernede...
Hej, skal jeg finde din plads?
- Jeg sidder lige her. Tak. - Okay.
- Undskyld. - Ja.
Tak.
- Lad mig tage den for dig. - Tak.
Undskyld.
Jeg må træne mere.
Undskyld, et øjeblik. Det var dejligt at møde dig, Hadley.
- Held og lykke. - I lige måde.
"Held og lykke?"
Sikket pjok.
- Godaften. - Hejsa.
Undskyld, frøken?
Ja?
Min sele er i stykker.
Må jeg?
Nej.
Bliv her.
Ja. Du godeste.
Hvad?
Du kan ikke flyve uden sele.
- Jeg skal med. - Det gælder sikkerheden.
Er der et andet sted? Jeg ligger gerne i lastrummet.
- Vent. Jeg ser, om vi kan flytte dig. - Tak.
Hej, mor. Jeg missede flyet, men jeg tog det næste, så alt er fint.
Jeg ringer, når jeg lander. Jeg elsker dig. Hej.
- Mange tak. - Det var så lidt.
Teknisk set må vi ikke flytte dig til business,
men i dag er din lykkedag.
Hadley.
Oliver.
- Hvad nu? - Min sele duer ikke.
- De måtte flytte mig. - Undskyld.
Kender I to hinanden?
- Ja... - På en måde...
Så er det da din lykkedag.
Det er uventet.
Jeg troede, du havde beregnet det, hr. Forudsigende Analyse.
Okay. Meget godt.
Godt gået.
Får man altid en pyjamas?
Jeg har aldrig fløjet på business.
- Tak. - Jeg tørrer dig af.
Ikke sådan.
29 % af flyene er ikke rengjort grundigt.
Den fandt jeg på.
I løbet af seks timer og 47 minutter
forelsker Hadley Sullivan og Oliver Jones sig.
Men 18 minutter efter landingen
bliver de adskilt i mængden og ses aldrig igen.
Medmindre de får hinandens navn, nummer eller e-mail,
Instagram, LinkedIn, Twitter, Facebook.
Der er masser af muligheder.
Fint.
I tilfælde af nødlanding i vand
er redningsveste placeret under sædet
og pustes automatisk op.
Der en fløjte til at få opmærksomhed
og et lys, så man kan ses i mørket...
- Hvad? - Jeg har aldrig set nogen læse dem før.
- Du er heldig at sidde ved siden af mig. - Generelt?
Og i nødstilfælde.
For hvis vi styrter ned i havet,
så vil du med dine 1,5 meter bære mig ud herfra.
Chancen for, at flyet styrter, er en ud af fem en halv million.
- Der er større chance for at dø... - Lad os ikke tale om at dø.
- Undskyld. - Okay.
Personale, gør klar til at lette.
Har du det godt?
Hvad er din yndlingsfarve?
Mad?
Dyr?
Mener du det?
Kom nu.
Gul, mexicansk, hunde. Og du?
Blå, karryretter og fugle.
Fugle. Føj.
Hvad mener du? De er symbolet på frihed.
De skider overalt.
Det gør hunde også.
De er ikke skræmmende.
Hvad er dit lykketal?
To. Og du?
I.
Der en imaginær enhed. Det er kvadratroden af minus et.
Du er sådan en nørd.
Måske. Men jeg tror, det virker.
At du er charmerende?
Nej. At jeg distraherer dig.
Hvor godt, du synes, jeg er charmerende.
Kaptajnen har slukket sikkerhedsselelyset, og det er tilladt at rejse sig.
Om lidt deler personalet...
Tak for det.
Helt i orden.
Lad mig hjælpe.
- Tak, unge mand. - Det er okay.
- Du har en god mand. - Tak.
Hvordan mødtes I?
Faktisk var det i en lufthavn, tro det eller ej.
Er det rigtigt?
Ja, ser du, hendes telefon var død,
så jeg tilbød hende min oplader.
Vi sludrede. Det ene førte til det andet...
Han har ladet mine batterier lige siden.
Godt for jer to.
- Nå, men hav en god rejse. - I lige måde.
Fortæl om brylluppet.
Det er min fars andet ægteskab med en kvinde, jeg aldrig har mødt før.
Du skal til din fars bryllup. Har du aldrig mødt hans forlovede?
- Nej. - Hvordan sker det?
Det begyndte, da han blev ansat til at undervise i poesi på Oxford.
Efter at have lovet det var ét semester, søger han om skilsmisse fra min mor
og forelsker sig i en, der hedder Charlotte,
og så frier han til hende.
Og så får han mig, som han ikke har set i over et år,
til at flyve over havet i en sardindåse,
så jeg kan stå i en kjole med samme farve som et sår.
Det er forfærdeligt.
Hvis det er nogen trøst, ender 50 % af ægteskaber med skilsmisse.
Så det gør 50 % ikke.
Ja, men jeg mener, chancerne for det sker, er utroligt store.
Skal det gøre mig glad?
- Gør det ikke det? - Nej.
Jeg synes, det stinker.
Det værste er,
at han rejser sig foran alle
og giver de samme løfter, som han lige brød.
Folk kan jo forelske sig igen.
Men hvis det er ægte, hvorfor så prøve at bevise det?
Hvorfor holde den store fest, for at alle skal fejre det?
Jeg tror ikke, ægte kærlighed handler om det.
Ægte kærlighed handler om at finde en,
der holder en i hånden, når livet er svært.
Og det er det?
Intet bryllup, intet ægteskab, bare en at holde ii hånden gennem livet?
Ja, stort set.
Jeg kan godt lide, at bryllupper er et løfte.
Ikke alle holder deres løfter.
Nå, men det er mit bryllup.
Hvad er dit? Sig nu noget dramatisk,
såsom at din stedmor gifter sig med din onkel.
Hvad vil I have?
Lækker kylling og grøntsager eller noget meget tør fisk?
Kylling, tak.
Jeg tager fisk...
Kylling.
Godt valg.
Wow, vores anden middagsdate.
Det går hurtigt.
VORES GENSIDIGE VEN CHARLES DICKENS
Er du okay?
Ja. Undskyld, jeg...
Åh gud.
- Jeg mener... - Sexet, jeg ved det.
- Passer perfekt. - Ja, ikke?
Du ser sød ud.
Du løj ikke om Dickens.
Jeg har ikke læst den her.
- Det har nogen. - Ja.
Min far. Han gav mig den efter skilsmissen.
Det gjorde vi tit. Han gav mig bøger, han elskede, og så elskede jeg dem også.
Det er en af hans bedste. Jeg har læst den mange gange.
Jeg kan ikke anbefale bøger så tit til dig nu.
Men nogle er for vigtige til at overse i alt det her.
Tak.
Skal vi tage ud på bakkerne?
Ja. Jeg skal lige tisse først.
"Er det bedre at have haft noget godt og mistet det eller aldrig at have det?"
Derfor giver jeg den tilbage.
- Uden at have læst den. - Uden at have læst den.
Javel.
Vil du med i biografen?
Den første middagsdate og en plat romantisk komedie.
Det er jeg frisk på.
Bare der er en happy ending.
Du ved, hvad jeg mente.
- Altså en lykkelig slutning... - Fint.
Som i film, hvor personerne...
Jeg kan godt lide en happy ending.
SLUT
- Lad os gå ud til gaten med dig. - Mor, jeg er 21. Nej!
Okay, arbejd hårdt. Men glem ikke at more dig.
Ja ja.
- Spis sundt. - I lige måde.
Jeg er så stolt af dig.
Godt. Kom.
Gå med dig.
Lev dit liv.
Hav et stort eventyr.
- Farvel! - Farveller.
Farvel!
Skriver du en tale?
Er du forlover?
Det kalder de mig.
Fik du hvilet dig?
Lidt.
Jeg tænkte over det. Jeg synes ikke, du skal give den tilbage.
Bogen.
Hvorfor ikke?
Historisk set var du og din far meget nære,
hvilket betyder, at du vil tilgive ham til sidst.
Så du kan lige så godt gøre det nu.
Dig og matematikken.
Det driver min bror til vanvid.
Har du søskende?
Ja, en.
Han er to år yngre. Luther.
Bor han i London?
Ja, med vores mor og far.
Indtil for et par måneder siden hvor han købte en prangende Sprinter van.
De er seje.
Det siger han.
Står I hinanden nær, historisk set?
- Du stiller mange spørgsmål, hvad? - Gør I?
Mor blev syg, da vi var børn.
Så ja. Men vi er meget forskellige.
Det er fint. Jeg er vant til det.
Er hun okay nu, din mor?
Hun var i bedring i 14 år, men det kom tilbage.
Beklager.
Nej, nej.
Du er lidt farlig. Ved du det?
Mig?
Ja. Jeg er alt for ærlig over for dig.
Nå, men jeg bør smutte på toilettet, og du bør få få lidt søvn.
Ja, i lige måde.
Mine damer og herrer, det er kaptajnen her.
Vi er ved at nærme os Heathrow, og vi lander om cirka 15 minutter.
Vi vil sige tak for, at I rejste med os, og vi håber, I nyder opholdet i London.
Godmorgen.
Jeg ville...
Undskyld, du...
Nej, dig.
Jeg ville bare spørge, om...
Dit bryllup. Hvor er det?
Shoreditch, tror jeg.
Shoreditch. Det er sejt. Meget hipster.
Hvad med dig? Hvor skal du hen?
Det er i Peckham kl. 13.
I et kapel, hvor mine forældre lavede amatørteater.
I det mindste har du til kl. 13.
Min ceremoni begynder kl. 12... - Kl. 12?
Ikke det, jeg trængte til.
Du burde nå det. Hvis du skynder dig.
Og tolden går glat.
Åh, mand.
Cumulusskyer. Bedste skyer nogensinde.
De er det eneste, der ligner dem, man tegnede som barn.
Er din familie ikke tænstikmænd?
- Det er min. - Okay, det vil jeg se.
Beklager, vi møder først familien på femte date.
Men du gik i seng med mig på den første.
Jeg bryder regler for dig.
Også mig.
Britiske pas til venstre.
- Alle andre til højre. - Klar?
Britiske pas til venstre. Alle andre til højre.
Gå venligst videre.
- Giv mig din telefon. - Sir.
- Du bremser køen. - Det tager to sekunder.
Det er mit nummer.
Send en sms, så jeg har dit.
- Fedt. - Ja, jeg går nu.
Vi ses på den anden side.
Vent. Hvad?
Vi ses på den anden side.
Køerne fører ikke til forskellige lande.
Pis.
Næste!
- Godmorgen. - Godmorgen.
Hej, undskyld.
- Der. - Hvad bringer dig til London?
Et bryllup.
Hvor længe bliver du?
Bare i weekenden.
Fik du hans navn eller nummer?
Hvad?
Til den, du bor hos.
Nå, ja.
Andrew Sullivan, min far.
Vi skal på Spitalfield Hotel til brylluppet.
Der bor vi. Min far skal giftes.
Nyd rejsen.
Hej!
Må jeg?
Et øjeblik.
Jeg skal vist til Shoreditch.
Sankt Lukes Kirke. Ja, i Shoreditch.
Et godt råd.
Når du har 2 % chance for at finde kærlighed i en lufthavn,
og drengen giver dig sit nummer, så sørg for, din telefon er opladt.
Nej.
Og få hans efternavn.
FAR
Jeg er bare i en taxa.
Hvor langt væk?
Vi er en halv time derfra.
Okay, Charlottes venner er på standby.
For hvad?
For dig.
Jeg glæder mig.
Hadley ankom til sin fars bryllup syv minutter før tid.
Lige nok tid til, at fire brudepiger kan trylle.
Hun er sent på den. Hvem kommer for sent?
Er det hende?
Er du Hadley?
- Hej. - Hej.
Hadley.
Hej, jeg er Bertie.
Og det her er Violet, Jasmine og Shanti.
Hej. Undskyld, jeg kommer så sent.
Miss apple pie. Tiden går.
Lad os rette det ud.
Dit hår er lækkert.
- Og din hud... - Spis hende ikke.
Jeg kunne slikke den. Det gør jeg ikke!
Ananassen.
De færreste kan bære det look.
Tak.
- Tequila? - Hey.
Første regel til et britisk bryllup:
- Drik dig stiv. - Ja!
På trods af strabadserne
begyndte Andrew Sullivans andet bryllup ti minutter for sent.
Det varede 52 minutter og 18 sekunder.
Der var 760 blomster,
fem brudepiger
og 48 hatte.
100 % er enige i, at Charlotte Engleby så så glad ud,
og at Andrew Sullivan var meget forelsket.
Præsten talte for længe,
syv vitser blev fortalt, fire glædelige historier,
og ordet kærlighed blev brugt 12 gange.
31 % af gæsterne blev rørt til tårer,
to ringe blev udvekslet,
og en brudepige kunne ikke lade være med at tænke på drengen i flyet.
...indtil døden skiller jer ad?
Jo.
Undskyld. Ja.
Jeg erklærer jer hermed for rette ægtefolk.
Ved bryllupper er der tit 75 minutter mellem vielsen og receptionen.
Dagens bryllup har dog en pause på 240 minutter,
hvilket betød, at i de næste fire timer
måtte Hadley beslutte, hvad hun skulle sige til sin far.
Hadley?
- Hej. - Hej.
Det er godt at se dig.
Se nu dig. Du ser anderledes ud.
- Du er blevet mere voksen. - Ja.
Sært, hvordan det sker.
Nå, men tillykke.
- Stor dag. - Tak.
Det betyder meget, og vi er glade for, at du er her.
Jeg forsøgte at misse det.
Ja. Ja.
Det var en joke.
Ja. Det er en sjov joke.
Hør, der er noget, jeg vil spørge dig om,
som jeg ikke ville nævne i en sms eller i mobilen.
- Mobiltelefon. - Ja.
Charlotte og jeg ville høre,
om du ville danse en far-datter-dans til festen.
Jeg sagde, du ville synes, det var dumt.
Fint.
Er det fint?
Ja. Det er fint.
- Var det det? - Ja.
- Ja. Alle tiders. Godt. - Fint.
Hadley.
Rart endelig at møde dig.
Din far var oprevet, da han troede, du ikke kom.
- Han ville aflyse det. - Ville han?
Ja, laver du sjov? Jeg gør det ikke uden dig her.
Du er min datter.
Fotografen bad mig sige, at du skal være klar om fem minutter.
Han må vente. Jeg er her med æresgæsten.
Nej, lad være.
Okay, billeder. Man får kun én stor dag.
Ikke statistisk set.
Char, nogle gæster vil sige farvel.
Tom og Karen kom. Du ser så smuk ud.
Vi kommer tilbage til receptionen.
Vi skal til en mindehøjtidelighed i Peckham House.
Åh gud, Det er jeg ked af.
- Hvem? - En af Toms venner fra teatret.
Det er en tragisk historie.
Gift, to sønner, blev kræftfri for 12 år siden,
og så kom det pludseligt tilbage.
En af hendes sønner måtte flyve hjem fra uni i USA.
Forestil dig at tage den tur alene til din mors mindehøjtidelighed.
Jeg skal til bryllup.
Ligesom dig, ikke?
Det er faktisk mit hyggetøj.
Jeg slapper sådan af i et fint presset jakkesæt.
Der er kun 0,2 % chance for,
at Oliver og Hadleys familie har fælles venner.
Hadley, skat, vi tager nogle billeder nu.
Om 13 minutter kører en London-bus fra Shoreditch mod Peckham.
Derfor har Hadley Sullivan
to minutter til at beslutte, om hun tager den.
Hvis hun ikke gør det, er der under 6 % chance for,
at hun nogensinde ser Oliver Jones igen.
Skæbnen kan kun være skæbnen,
hvis vi beslutter, at vi ønsker det.
- Hvad laver du? - Undskyld, jeg...
- Jeg skal gå. - Hvad?
Ja, der er noget, jeg skal gøre,
men jeg kommer tilbage.
Lige nu i London?
Ja. Hvor længe er der til receptionen og drinks?
- Fire timer. - Godt. Så ses vi.
Det lover jeg.
Hvad? Hvad skal du?
Fint. Jeg når det.
Hun var ikke sikker på, det var klogt,
men noget inde i hende sagde, at hun skulle være der.
Kører du til Peckham?
Ja, hvis du betaler.
Hvordan det?
Ved at røre din Oyster.
Røre ved min...
- Brug et kreditkort. - Ja. Selvfølgelig. Klart.
- Afsted. - Fedt. Undskyld.
Unge nu om dage.
Vent.
Troede I, det var hele historien?
Ollie!
Hey! Brormand, det er dit velkomstnummer!
Undskyld det her.
- Luther. - DJ Jonesy. Jeg er på Insta.
- Surprise. - Du får os anholdt.
For hvad? Mine fede beats?
DJ Jonesy. Jeg er på Insta.
Okay, ja. Måske bør vi gå.
Før du siger noget, optrådte jeg ikke. Jeg tog imod min bror fra USA.
- Gør det et andet sted. - Ja, sir. Forstået.
- Vi var på vej væk, ikke, Ollie? - Jeg ventede ligesom på en.
Jeg er ligesom ligeglad.
Okay. Lad os gå.
- Hvad var det? - Godt at se dig.
Rart at se dig.
Hvordan gik rejsen, Surmule?
Den fik faktisk godt.
Overraskende.
- Holder du en tale til dance musik? - Hvad bruger du til din?
Matematik?
Jeg holder en tale som et normalt menneske.
Kedeligt.
I Peckham forberedte Oliver Jones sig til dagens begivenhed.
Det indebar naturligvis at tage et Shakespeare-kostume på.
Hvordan går det, Romeo?
Jeg er ikke Romeo. Jeg er Macbeth.
Du ser flot ud.
Okay, Snurre Snup. Lad os gøre det her.
- Jeg er Bottom. - Bottom?
En Shakespeare rolle.
Ja, Bottom er nederen.
På trods af at der er en Puck, to Hamlet'er og fem Julie'er,
var det ikke en typisk Shakespeare-fest.
Faktisk var det slet ikke en fest.
Hej, far.
Godt at se dig.
- Ja. - Hvordan var flyveturen?
- Overraskende. Han siger ikke hvorfor. - Er du okay?
- Hvor er mor? - Her.
Hej, mor.
Oliver.
Goddag, kære venner. Tak, fordi I kom
til det, der kun kan beskrives som Tess Jones' mindehøjtidelighed i live.
Eller som vores søn Luther siger: hendes afskedsfest.
Men han er lidt simpel. Men vi elsker ham.
Tak for, at I hjælper hende med
at udleve drømmen om at have alle vennerne og nogle fjender,
der optræder for hende.
Acceptable mindetaler er musikalske numre,
fortolkende dans. Mange tak, Gloria.
Og jambisk pentameter fra undertegnede.
Uden videre omsvøb vil aftenens stjerne og hovedperson sige et par ord.
Så her er hun.
Mit livs kærlighed.
Min sommerdag.
Tess.
Mange tak, allesammen, for...
...at I kom i dag.
Der skete det, at Val og jeg planlagde min begravelse,
og det blev sådan et fremragende show, at jeg ville være i live til at se det.
Og du har ret.
Jeg hader, når folk siger noget godt bag min ryg.
Det er et tragisk spild.
Man ved først, hvad ens historie er, når man kender slutningen.
Og...
Jeg ved nu, at min er en kærlighedshistorie.
Jeg følte, at mit liv begyndte den første dag, jeg mødte Val
til et Shakespeare-kursus.
På uni. Han optrådte som Richard den tredje.
- Strålende. - Frygteligt.
Men som Shakespeare siger:
"Hvem har elsket, som ikke har elsket ved første blik."
Hvad kan jeg sige? Jeg har excentrisk smag.
Og siden da har vi skrevet
den smukkeste historie sammen med vores to søde, flotte,
dristige sønner.
Og jeg er så taknemlig for, at I vil være en del af det.
Det har været strålende.
Så lad os være glade.
Lad os spise, så meget vi kan,
og blive meget fulde.
Og dagens eneste regel er...
Husk at sige farvel.
Slut.
Tak.
Vi bør være her i mindst en aften.
Få den gamle kone af scenen.
Nu kan jeg med glæde meddele, at jeg optræder med min Shakespeare-medley...
Tessa Jones' mindehøjtidelighed varede en time og 32 minutter.
Der blev holdt 26 mindetaler, inklusive ni monologer...
...ærlighed eller...
Fuck, jeg har glemt den.
Den er helt væk.
Den var så svær at lære.
...fem digte...
Hun elsker mig.
...otte sange,
tre danse,
en freestyle rap,
og et bizart DJ-set.
Når jeg siger "DJ", siger I "Jonesy".
DJ!
- Hvad? Hvem? - Hvad?
Bedre end det.
- DJ! - Jonesy!
87 % af gæsterne blev rørt til tårer.
Ordet "kærlighed" blev brugt 39 gange.
Og en søn ønskede, at han stadig holdt hænder med pigen fra flyet.
Mens Oliver Jones gik lidt væk fra sin mors mindehøjtidelighed,
nærmede Hadley Sullivan sig i en gennemsnitsfart på 19 km/t.
ALT ER MULIGT MED ESM BANK
Peckham House.
STOPPER
Undskyld.
- Ja. - Hej.
Kan du hjælpe? Min telefon er død. Hvor er Peckham House?
Okay. Ja.
Til højre på Queen's Road, til venstre på King's Grove.
Det er til venstre gennem porten.
Fedt. Tak.
- Det er vildt vigtigt. - Jeg håber, du finder ham.
Vent.
Der er du.
Hvad er der galt?
Jeg har det fint.
- Tal til mig. - Sæt dig ned.
Du går glip af din fest.
Oliver...
Tal til mig.
Jeg forstår bare ikke, hvorfor du ikke får behandling.
Jeg har læst dataene.
Jeg ved, at hvis du fik kemo og antiinflammatorisk kost,
kunne du få seks, 12, måske endda 18 måneder.
Hvorfor?
Seriøst spørgsmål.
Så jeg kan være syg hele tiden?
Du ville være her.
Det ved jeg. Undskyld.
Men tre måneder, seks, tolv måneder gør virkelig ingen forskel.
Jeg dør stadig.
Jeg vil stadig være mig.
Jeg vil gerne leve lidt, før jeg dør.
- Vær nu sød. - Ja.
Kom her.
Jeg elsker dig så højt.
Kom og bo hos mig. Du ved, du vil.
Lad os lave et stort, fantastisk, uforglemmeligt show.
Giv mig et øjeblik.
- Elsker dig. - Elsker dig.
DEN STORE SAL
Undskyld. Er det mindehøjtideligheden?
For Tessa? Ja.
Ved I, om der er en Oliver her?
Jeg har ikke set ham længe. Spørg Luther.
Okay. Tak.
Luther?
- Ja? - Du er Olivers bror, ikke?
Du er amerikaner.
Er Oliver her? Jeg er en ven.
- Flotte tænder. - Tak.
Flot bil.
Ja, det er en Sprinter.
Det kan jeg se.
Lad os finde Ollie. Kom.
- Hej, mor og far. - Her er han.
Har I set Ollie?
Ikke siden han gik.
Hun vil finde ham.
Lad mig præsentere Olivers ven.
Olivers ven.
Hej, ja. Hadley. Rart at møde jer.
Val.
Tessa.
Hadley.
Er du okay? Du ligner en, der har set et spøgelse.
Undskyld...
Jeg troede, det var en mindehøjtidelighed.
Og jeg var død.
Jeg er glad for, du ikke er det.
Også mig.
Jeg tog dem med. Jeg ved ikke, om det er sært, men jeg har dem med, så...
- Du bør have dem. - Det er mindre sært nu.
- Mange tak. - Det var så lidt.
Tænk ikke på, at du blev forvirret.
Det er usædvanligt at holde mindehøjtidelighed, før man dør.
Det er en genial idé. Hvad er pointen i, at alle de mennesker
siger pæne ting om dig, hvis du ikke hører det?
Jeg er helt enig.
Lad os danse lidt.
Kom nu, mor.
- Kom så. - Træk mig op.
- Sådan. - Dejligt at møde dig.
Rart at møde jer.
Hej.
Hvad?
Det er din kjole.
Den er grim.
- Jeg kan lide den. - Nej.
- Jo, jeg kan. - Nej.
Den er smuk.
For et sår.
- Hvordan var det? - Brylluppet?
Det er lige meget.
Kom nu.
Det var
irriterende dejligt.
Og Charlotte er umulig at hade, og min far er virkelig glad, så...
Gud, det lyder forfærdeligt.
Det er slemt.
Jeg har det skidt med, at jeg klagede over min far på hele turen.
Hvorfor det?
Fordi han ikke er døende.
Hvorfor sagde du intet?
Det er lidt kompliceret. Ikke?
"Hej, godt at møde dig.
Min mor dør forresten af lungekræft,
så jeg flyver til London til hendes mindehøjtidelighed,
men hun er ikke død.
Hun holder bare en afskedsfest med Shakespeare tema,
hvilket er normalt, når man burde blive behandlet."
Er du okay?
Jeg har det fint.
Virkelig.
Kun 9 % af lungekræftpatienter overlever i ti år.
Hvorfor gør du altid det?
Hvad?
Forklarer ting med tal
i stedet for bare at sige noget ærligt.
Såsom?
Såsom...
Jeg ved det ikke. Hvad som helst. Noget, du virkelig føler.
Undskyld, jeg...
Jeg vil gerne. Jeg føler bare ikke...
Jeg skulle være ærlig.
Det er det ærligste, jeg har gjort hele dagen.
Undskyld.
Jeg føler, der foregår meget lige nu, og du lader, som om det ikke generer dig.
Hvad skal jeg sige?
Skal jeg sige, at jeg er helt knust?
At jeg allerede savner hende?
At det er den værste dag bortset fra den, jeg ved, der kommer?
Jeg prøver at være der for dig.
Måske vil jeg ikke åbne mig for en pige, jeg lige mødte i flyet.
Ollie.
Folk går. Hvis du vil holde tale, så er det nu.
Ja. Okay.
Du bør gå.
- Det var dumt af mig at komme. - Det mente jeg ikke.
Nej, det er fint.
Jeg skal også tilbage.
Fortæl din familie, at jeg nød at møde dem.
Kom nu, Ollie.
- Undskyld. - Det er okay.
- Er du okay, Romeo? - Ja.
Cirka 17,6 % af folk forlader deres livs kærlighed.
Oliver var ved at blive en af dem.
Undskyld. Undskyld, jeg tror, du efterlod din taske.
Det er ikke...
Tak.
Jeg...
Jeg fik ikke talt under mindetalen, så det gør jeg nu.
Syvogtredive.
Så mange stykker skrev Shakespeare.
Det er også antallet, mor læste eller opførte for os, da vi var børn.
1.900 er antallet af dage, hun tog os i skole,
før jeg begyndte at køre.
To er
de gange, hun lavede jordbærroulader, efter en pige knuste mit hjerte.
Sagen er...
Jeg...
Jeg prøvede at måle min mors liv i tal.
Det er det, jeg gør.
Mor, det ved du om mig.
Det er det, jeg gør med alt.
Det hjælper med...
...at forstå verden.
Men sagen er, at...
Tessa Jones er ikke et tal.
Hun er ikke de skuespil, hun spillede,
de måltider, hun lavede, eller de råd, hun gav.
Hun er min mor.
Jeg vil savne dig så meget.
Undskyld. Er det vejen til stationen?
Aner det ikke.
Pis.
Min rygsæk.
Er du villig til at lave en byttehandel?
Undskyld. Er vi i nærheden af Spitalfields?
Øjeblik. Jeg betjener en kunde.
- Undskyld. - Undskyld.
Må jeg låne din telefon et øjeblik?
Tak. Det tager kun et øjeblik.
- Hallo? - Far?
Er du okay? Vi er lige ankommet til receptionen.
- Hvorfor svarer du ikke? - Batteriet er dødt.
Undskyld, jeg...
Hvad er der galt?
Jeg for vild.
Hvilken gade? Hvor er du?
Ezra Street, E2.
Okay. Bliv der. Jeg henter dig.
Okay. Tak.
Hadley!
Hej.
Undskyld, jeg ødelagde dagen.
Jeg var bare bekymret.
Hvad skete der?
Lover du, du ikke flipper ud?
Nej, men jeg vil stadig vide, hvad der skete.
Jeg...
Jeg ville finde en fyr, jeg mødte i flyet.
En fyr.
- Hvor gammel? - Far.
Undskyld.
Han hedder Oliver.
Han er matematiknørd.
Og han er
rar og...
overraskende og...
Jeg troede, han skulle til bryllup ligesom mig,
men det var en mindehøjtidelighed for hans mor,
som ikke er død, hun er bare meget syg.
Og...
Jeg følte, jeg skulle være der for ham.
Det lyder meget dumt.
Hvorfor lyder det dumt?
Fordi jeg har kendt ham i otte timer.
Jeg sad ved siden af ham,
og nu skrider jeg fra brylluppet for at finde ham.
Det giver ingen mening.
Det skal det heller ikke.
Det lyder, som om du var modig.
Hvorfor kæmpede du ikke for mor?
Hvorfor kæmpede du ikke for os?
Åh, Hadley.
Hvorfor? Hvorfor gjorde du ikke det?
Jeg ved ikke, om jeg har et godt svar til dig.
Det er svært.
Et eller andet sted undervejs
holdt vi begge op med at arbejde for det.
Da jeg kom hertil,
vidste vi det.
Kærlighed kræver arbejde.
Og derfor valgte du Charlotte? Fordi det er let...
Nej.
Nej, jeg fik en lærestreg.
Jeg vil ikke også miste dig.
Jeg kunne lide vores liv.
Jeg ville ikke ændre det.
Undskyld.
Jeg ville ikke såre dig.
Det ved jeg.
Det er okay.
Ja. Det er okay.
Det glæder mig, du er glad.
Gør det?
Ja, det er også chokerende for mig,
men ja.
Tak.
Det var så lidt.
Dejligt at snakke.
Jeg savnede dig.
Skal vi endelig gå til festen?
Hey, seje kondisko.
Gummisko, far.
Charlotte.
Hvis du giver hende en chance...
Nej, Charlotte.
Hej, skat!
Hej, snut.
Jeg er sulten. Jeg har intet spist hele dagen. Faktisk hele måneden.
- Vil du have noget? - Nej. Ellers tak.
- Er alt i orden? - Ja da. Vi snakkede bare.
Undskyld, at jeg bare stak af.
Det er fint. Med alt det pres, jeg lagde på dig som brudepige og med dans,
så var jeg også gået.
Det er ikke det.
Jeg ved bare, hvor vigtig du er for din far.
Jeg vil have, at du kan lide mig.
Undskyld, jeg er intens igen.
Det er i orden.
Vil I have noget?
- Jeg hader mayonnaise. - Hun hader det.
Ved du hvad? Jeg kan så godt lide hende.
Det var nok svært at møde op her.
- Og hun kan lide dig. - Mor, klap i.
- Skal vi tale om hende? - Nej, vi skal ej.
Kender du oddsene for langdistanceforhold? De er 56 %. Jeg gør det ikke.
Vent. Hadley Ella Sullivan, født den 16. januar.
- Meget fint. - Kom nu.
Du skal give hende den.
- Jeg ved ikke, hvor hun er. - Det har vi internettet til.
Du er utrolig. Vent.
Det er ikke...
Ikke slås! Jeg er døende. Ikke slås.
Hold op. Lad ham være!
Bolsjer.
Det er en god bog.
Og hvad er det?
I Saint Lukes Kirke.
Efterfulgt af reception på flådeakademiet klokken 18.
Værsgo. Alle tiders.
Skal jeg gå uanmeldt til bryllup?
Bare tag med.
Pyt med oddsene.
Kom nu, mor.
- Lad os få dig hjem. - Ja.
Okay. Op.
Jeg kommer ilten.
Du må hellere gå.
Ved du hvad?
Hvis jeg kendte oddsene for, at din mor ville få kræft
og dø, da jeg blev forelsket i hende,
ved du, hvad jeg ville have ændret ved?
Slet ingenting.
Dumme bryllupper.
Undskyld. Hej. Jeg kommer bare altid for sent.
Hvis det er en trøst, er jeg kommet for sent hele dagen.
Der er vist en historie der.
Det kan man godt sige.
Havde den en god afslutning?
Det ved jeg ikke.
Der er bestemt nogle ting, jeg ønsker, var gået anderledes.
Men så...
Ja.
Ja, det har den vel.
Måske var det ikke meningen.
Hej.
Din tur.
Tak, fordi du gør det her,
og jeg mener ikke bare dansen, alt. Jeg er taknemlig for, at du kom.
Også mig. Det mener jeg.
Du må gerne blive til jul, hvis du vil. Intet pres.
Det ville ikke være som før med mor, men det kunne være rart.
"Er det bedre at have haft noget godt og mistet det eller aldrig at have det?"
Vores gensidige ven.
Du læste den!
Ikke endnu, men det gør jeg. Jeg tror, jeg forstår det nu.
Så har jeg et spørgsmål til.
Åh nej.
Klar til at slå dig løs?
Er jeg?
Kom så.
Gutter?
Giver I et lift til Greenwich?
- Chauffør, kom nu. - Hop ind.
Alle om bord!
Kan den ikke køre hurtigere?
Den 21. december er årets bedste dag at være forelsket i London.
Med 2.380.000 julelys, der lyser byen op
og hundredvis af kopper chokolade, der damper i kolde hænder,
er det den fjerde mest populære dag for frierier.
422 par bliver gift,
Niogtredive fejrer 45-års bryllupsdag,
og tusindvis af fremmedes øjne mødes for første gang.
Men af alle de par, der forelsker sig på denne dejlige dag,
er det kun historien om et, der virkelig betyder noget.
- Nej, det var det! - Nej.
- Det skete ikke. - Du kom katten i køleskabet.
Du sagde, du syntes, katten så lækker ud.
Intet er bedre end udflugter.
Det er længe siden.
- Ja, det er godt. - Det her er forkert.
Vi skal nok nå derhen.
Vi er i Londons hurtigste varevogn.
Der er mere trafik der.
Ved du hvad?
I stresser mig. Jeg kan ikke køre sådan.
Det var til venstre lige før.
Det er den forkerte vej.
- Jeg følger GPS'en. - Det er på den anden side.
- Det er ikke den vej. - Jeg kan ikke komme nærmere.
Det er her. Dér.
-Åh gud. - Hvad skal jeg gøre?
Køre over græsset?
- Stol på mig. - Stands bilen.
- Hvad? - Stands bilen.
- Luth! - Hvad? Stop.
Stands bilen!
Hvad?
Det var sjovt.
Tak for turen. Jeg elsker bilen.
Find hende, Macbeth.
Hadley!
Sig noget.
Du siger noget.
Okay...
Overraskelser.
Dem er jeg bange for.
Dem og mørke.
Og bakterier.
Hvorfor fortæller du mig det?
Du spurgte mig, hvad jeg var bange for, da vi mødtes.
Det er det.
Jeg er bange for at blive overrumplet af ting som
kræft eller
hjertesorg.
Det ville være fedt, hvis du sagde noget nu.
- Kan du lide den overraskelse? - Ja, jeg kunne vel vænne mig til dem.
Selv fra en pige, du lige har mødt i flyet?
Især fra en, jeg lige har mødt i flyet.
Skal du tilbage?
Jeg har tid.
Jeg planlægger at misse mit fly i morgen.
Gør du?
Vidste du, at et ud af 50 forhold starter i en lufthavn?
- Gør de? - Ja.
Omkring otte procent af parrene mødes, fordi de misser et fly.
Hvad forsker du rigtigt i?
Rigtigt?
Ja, rigtigt.
Den statistiske sandsynlighed for kærlighed ved første blik.
Hadley Sullivan og Oliver Jones kysser 12.872 gange i deres liv sammen.
De forbliver gift i 58 år,
har 1.462 skænderier
og elsker 5.787 gange.
Hadley holder Olivers hånd, når Tessa tager sit sidste åndedrag.
Oliver holder Hadleys, når hun tager sit.
De holder begge deres datters hånd, da hun bliver født,
og beundrer hendes små fingre.
Intet af det ville have været muligt, var det ikke for et misset fly,
en ødelagt sikkerhedssele og valget at elske hinanden hver dag.
BEGYNDELSEN...
Tekster af: Pernille G. Levine