POVESTEA LUI RACHELTJIE DE BEER
Rachel !
Ce faci ?
Mai e puțin și vine Paștele.
Ce spuneai că simbolizează rozmarinul ?
Rozmarinul simbolizează aducerea aminte.
Ar fi mai bine să plecăm până nu vine furtuna.
Altfel, o să dăm de necaz.
Bagă-te sub copertină, Jamie. Poți să stai cu Frikkie.
Să ai grijă de fratele tău !
- Haide, Voorlaaier ! Hai ! - Jamie, jos !
Haide !
Buskruit !
Ține-te bine !
Jamie !
Tată, ajutor ! Jamie a căzut în apă !
Jamie ! Jamie !
Jamie, respiră ! Respiră !
- Salvia e dătătoare de viață. - Tu trebuia să ai grijă de el !
Jamie ! Respiră !
Frikkie e bine ?
Jamie !
Îmi pare rău, tată !
Haide, lasă-mă să-ți scot dintele !
E ora de culcare pentru Jamie.
Vino, Jamie !
Somn ușor !
Noapte bună, tată !
Noapte bună, Frikkie !
- Rachel ! - Da !
Ce se va întâmpla când o să mor ?
Când o să mori ?
O să te duci în rai.
Dar unde e raiul ?
Vino, întinde-te !
Raiul este acolo sus. Printre stele.
Dar nu vreau să mă duc în rai.
N-o să ți se întâmple nimic, Jamie.
Povestește-mi despre mama și despre limbajul secret al plantelor.
Jamie, vorbește mai încet. Tata nu trebuie să ne audă.
Te rog !
Când eram de vârsta ta,
mama mi-a povestit despre un limbaj pe care toată lume îl aude,
dar numai unii îl înțeleg.
E limba plantelor.
Și ce spun plantele ?
Fiecare plantă spune ceva diferit.
Plantele de aloe
spun o poveste foarte tristă.
Protea spune:
"Fii curajos."
Iar macii albi
îți șoptesc:
"Dormi !"
La ce te uiți ?
Nu mă uita, Rachel !
Mamă !
Rachel !
Mi-am făcut griji pentru tine.
Desenez munții, tată.
Nu te îndepărta așa de mult de tabără, sunt leoparzi în munții ăștia.
Pregătește-l pe Jamie, trebuie să strângem.
Jamie, uită-te !
Tată, vrei niște apă ?
Toarnă puțin.
Mulțumesc.
Rachel, mai vreau !
Hai ! Hai, Swartland !
George !
Oameni ?
Străini.
Dumnezeule, e Sara noastră !
Nu, iubita mea.
Amintește-ți, Sara locuiește aici, cu noi.
Chiar așa ?
Amintește-ți regulile,
treburile noastre sunt doar ale noastre.
Haide !
Hai !
Haide, Swartland ! Hai !
Bună ziua !
Oprește-te !
- Herman de Beer. - Bine ați venit la Tierkloof !
Eu sunt George Lundt. Ea e soția mea, Jacoba.
Și voi cine sunteți ?
Eu sunt Rachel de Beer, domnule, iar el e fratele meu, Jamie.
Și el e Frikkie.
Mă bucur să vă cunosc, Rachel și Jamie de Beer și Frikkie.
La sfârșitul verii, nu prea mai sunt călători. Voi ce faceți ?
Primul val de frig o să vină curând.
Cum vă pot ajuta ?
Nu mai avem apă de câteva zile.
Căruța mea e cam deteriorată. S-a rupt și o curea.
Puteți rămâne aici.
E aglomerat, acoperișul e spart, dar sunt sigur că o să mă iertați.
Suntem recunoscători pentru ospitalitatea voastră.
Lazarus va scoate boii de la jug și îl va lua pe Frikkie.
Veniți la noi la cină după ce vă acomodați.
- Vă rog, ne descurcăm singuri. - Herman !
Nu-mi insultați generozitatea !
Puteți să-mi spuneți George.
- Ne vedem mai târziu ! - Mulțumesc, George.
Ai grijă !
Laleaua pestriță înseamnă pericol.
Camera ta e alături.
Te rog să-l pregătești pe Jamie pentru cină.
Trebuie să ne pregătim de cină. Unde sunt hainele tale curate, Jamie ?
Poți să ți le iei singur.
Jacobus Johannes de Beer !
Ai grijă !
Bună seara !
- Bună seara ! Eu sunt Herman de Beer ! - Sara Lundt.
- Voi sunteți Rachel și Jamie ? - Încântați de cunoștință, doamnă !
Veniți înăuntru !
- Sacoul dv., domnule De Beer ! - Mulțumesc.
Bună seara, George ! Doamnă !
Bună seara ! Ce fac vitele ?
- Vă rog, luați loc ! - Mulțumesc !
Spui tu rugăciunea ?
- Doamne, Te rog, binecuvântează... - ... mâncarea de pe masă.
- Fie ca niciodată... - Fie ca niciodată...
... să nu uităm numele Tău.
- Amin ! - Amin !
Sarea, te rog, Sara.
Mulțumesc. De cât timp sunteți pe drum, Herman ?
De aproape trei luni.
Cam mult, pentru un călător singur cu doi copii.
Unde e mama lor ?
Ajută și ei cum pot.
Nu e mai potrivit să vă alăturați altor călători ?
Nu-i așa, iubita mea ?
Da, un grup mare are beneficii, dar se mișcă foarte încet.
Oamenii lui Lazarus spun:"Ha re tatile, re tsamaya re le bangwe."
"Ho ya ole, re tsamaya le batho ba bangwe."
"Dacă vrei să mergi repede, călătorește singur."
"Dacă vrei să ajungi departe, călătorește însoțit."
Și școala lui Rachel ?
O să recupereze când o să ajungem în Witwatersrand, la sfârșit de mai.
La sfârșit de mai ? Poți să uiți de asta.
Durează trei săptămâni să traversezi muntele ăsta cu căruța, Herman.
Peste o săptămână sau două va veni zăpada.
După ce se așterne, nimeni nu mai traversează munții.
E miezul verii.
De când sosirea iernii e previzibilă în regiunea asta ?
Când floarea crinului de la Orange River e albă, prevestește zăpadă mare.
Când florile și frunzele i se ofilesc înainte de finalul lui februarie
înseamnă că va ploua la mijlocul lui martie, ca acum.
Apoi, în ultima săptămână, vine zăpada.
Mulțumesc foarte mult.
A fost foarte plăcut, dar trebuie să mergem acasă acum.
Mami ! Mami !
Suntem acasă la noi.
Înțeleg.
De 50 de ani, de când sunt la ferma asta,
am văzut crini albi ofiliți înainte de luna martie de numai trei ori.
Cine se aventurează prin zăpadă rareori supraviețuiește.
Întreabă-l pe Lazarus,
dacă nu mă crezi pe mine.
Ce veți face la Witwatersrand, Rachel ?
Lasă-mă să ghicesc ! Minele de aur.
Așa este, domnule.
Orice om cu un vis și o lopată se duce acolo.
- Din fericire, eu nu am așa ceva. - Ce vrei să spui ?
Sunt fierar, repar unelte rupte.
Care se găsesc din abundență acolo unde sunt mine de aur. Bravo !
Vor fi și niște visuri frânte acolo.
Te pricepi să le repari ?
Trebuie să știi să visezi ca să capeți astfel de abilități.
Iar eu am lăsat asta în seama artiștilor și a copiilor acum mult timp.
Ai vorbit ca un adevărat pesimist. Ridic paharul pentru asta, De Beer.
- Herman ! - Mulțumesc, George.
Mulțumesc, copilă !
Jamie...
Doamnă !
Știți câte zile mai sunt până la Paște ?
Nu o deranja pe doamna cu întrebările tale.
Vinerea Mare e de vineri într-o săptămână, deci mai sunt 13 zile.
Cred că e ora de culcare.
- Bine. - Încântată. Eu sunt Jacoba Lundt.
Stai jos, iubita mea ! Ia loc !
Termină-ți desertul și las-o pe Sara să cânte la pian înainte de culcare.
Vai, tată !
Scuză-mă, Jamie !
Pentru tine a fost o zi lungă !
Mulțumesc pentru ospitalitate, George.
Am vorbit serios mai devreme, Herman.
Poți să stai aici până trece zăpada.
În schimbul acoperișului și al meselor, îl ajuți pe Lazarus să repare țarcul.
În plus, o să-ți ia cel puțin o săptămână să-ți repari căruța.
Hai, băiete !
Micul dejun e în zori.
Noapte bună !
Ce ți-am spus eu ?
Treaba noastră e doar a noastră.
Nu are legătură cu ei sau cu altcineva.
Ai înțeles ?
- Înțelegi, Rachel ? - Da, tată.
Să nu mă uiți, Rachel !
Bea !
Să ții minte !
Vino aici, băiete, să mă uit la tine !
Nu lasă pe nimeni să se apropie de dintele lui, domnule !
Ai grijă !
Dacă îți înghiți dintele în somn,
o să-ți crească o gură plină de dinți în stomac și o să-ți mănânce mâncarea.
Da.
Familia noastră e la Tierkloof de aproape 50 de ani.
Eu m-am născut la fermă.
Și de atunci locuiești aici ?
Am fost profesoară în oraș.
Dar părinții mei aveau nevoie de ajutor.
- Să vă spunem "domnișoară" ? - Domnișoara Sara, da.
Bună dimineața tuturor !
Veniți !
Vino, Jamie !
Vino să pui mâna pe ea !
Hai, stai aici !
Nu-ți fie teamă ! Dacă te ciupește, o mâncăm la cină.
Poți s-o mângâi.
Prinde-o pe cea de acolo ! Nu știu, pe cea neagră.
Ai grijă, prinde-o ! Vino aici, negruțo !
Acesta e țarcul pe care trebuie să-l repari împreună cu Lazarus.
Tata ar fi angajat muncitori, dar ai apărut tu.
Ai venit la momentul potrivit.
Spune-le asta lopeților și târnăcoapelor care așteaptă să fie reparate.
Frikkie, stai liniștit.
- E un vițel nărăvaș. - La fel ca Jamie.
Frikkie nu are mamă, la fel ca mine.
Așa că am eu grijă de el.
Rachel !
Puii de curcan fac așa !
Mami, trebuie să plec.
Eu...
Am nevoie de ajutorul tău.
Bună !
Ți-am adus ceva.
Mama mea mereu îmi împletea părul când mergeam la biserică.
Pot să întreb ce s-a întâmplat cu mama ta, Rachel ?
Mă duc singură.
Rachel, ridică-te !
Lasă-mă în pace, Jamie, vreau să dorm.
Hai să-l salutăm pe Frikkie !
O să-ți arăt ceva ce m-a învățat tata când eram de vârsta ta.
Ce scârbos... E un rahat !
- E cald, nu ? - Da.
Nu arunca în mine !
Frikkie !
Frikkie, unde ești ?
Mi-e frică !
Vițel prost ! Ce faci așa de departe de turma ta ?
- Jamie, vino să vezi. - Ce este ?
Ce e aia ?
Cuiburi de termite.
Ce sunt termitele ?
Sunt furnici.
Salvia simbolizează viața.
Mătrăguna simbolizează moartea.
Jamie !
Jamie, ieși de-acolo !
Nu te poți băga peste tot ! Dacă e un șarpe ?
Știi ce fel de gaură e asta ?
E un vechi cuptor Voortrekker.
Oamenii coceau pâine în el.
Ce e asta ?
Lemn-dulce. Îți va calma durerea.
Cauți ceva, mamă ?
Nu uita să închizi ușa din față !
Ușa din față e închisă, mami.
Ascultă...
Eu sunt, mamă.
Sara...
De ce mătușa Jacoba e așa de confuză, domnișoară Sara ?
Așa se întâmplă când îmbătrânești.
Eu nu-mi amintesc chipul mamei mele.
Uneori, o visez, dar...
... niciodată nu-i văd fața.
Nu ai un portret al ei ?
Tata a ars totul.
Nu am avut voie să merg la înmormântarea mamei.
El vrea ca noi s-o uităm.
Cum o chema pe mama ta ?
Marie.
Marie...
Cum a murit mama ta ?
Când s-a născut Jamie, a cuprins-o o mare tristețe.
Tata spune că a murit de tristețe,
dar eu nu îl cred.
A murit în Vinerea Mare.
Asta e vinerea viitoare.
Nu trebuie s-o uităm, domnișoară Sara.
Vino cu mine !
Uită-te bine !
Spune-mi, ce ai moștenit de la mama ta ?
Am nasul ei sau...
Poate, părul ei.
Și Jamie ?
Jamie ce a moștenit de la ea ?
Jamie are ochii ei.
Să ții minte,
de fiecare dată când tu și Jamie sunteți împreună,
și mama voastră e acolo.
De ce nu te-ai căsătorit încă, domnișoară ?
Ești așa de frumoasă...
Am fost la un pas să mă căsătoresc.
Cu cine ?
Numele lui e Kingsley.
Kingsley ?
Era englez.
Și el mi-a făcut asta, ca să-mi amintesc de el.
Mama mi-a povestit că în Evul Mediu ei își luau adio de la cei dragi
trimițându-i pe mare, pe corăbii în flăcări.
Uneori, îmi doresc
să pot să-l trimit pe Kingsley pe ocean, pe o corabie în flăcări.
Domnișoară,
eu și Jamie vrem să comemorăm decesul mamei în Vinerea Mare.
Mi-ar plăcea să vii și tu.
Sângerează mult, trebuie să doarmă. Ne ocupăm noi de Jamie.
Îți mulțumesc pentru ajutorul pe care mi-l oferi cu copiii.
Sunt minunați.
Mulțumesc că nu ai întrebat despre mama lor.
Sunt sigură că le este dor de ea.
Asta nu e treaba mea.
- Noapte bună ! - Somn ușor, Sara !
Peste cadavrul meu !
- El cine este ? - Voorlaaier.
Ce drăguț !
Și unde este...
Frikkie ?
Frikkie se ascunde undeva printre plopi.
Copacii ăia de după pajiște, unde...
Acolo unde...
- Unde e cuptorul Voortrekker ? - Da.
Și ce vei face cu...
Jacoba, iubita mea, n-o să-ți vină să crezi cine a venit !
Kingsley.
E minunat să te privesc.
Ce faci ?
- Când te-ai întors ? - Acum câteva săptămâni.
Nu m-ai anunțat.
Știi că ferma asta e în mijlocul pustietății.
Bună ziua, domnule !
Mansarda e pregătită pentru tine, Sara îți va face patul.
Mulțumesc !
Nu-mi faci cunoștință ?
Kingsley, Herman de Beer și fiica lui, Rachel.
De cât timp lucrezi aici ? Lazarus are nevoie de ajutor.
- Bună ziua, Lazarus ! - Bună ziua, Kingsley !
Poți să-l lași. Eu și Sara vom merge să călărim.
Mă ajuți cu pușca și cu bagajele din șa ?
Minunat ! Ne vedem în curând.
Vino ! Nu mă lăsa să aștept !
Ce arogant !
Nu am văzut niciun englez să vorbească afrikaans așa.
Spune-mi mai multe despre Herman de Beer și despre copiii lui.
Nu e nimic de spus.
Nu te-ai priceput niciodată să spui minciuni, Sara.
Iar tu nu te-ai priceput niciodată să spui adevărul.
Am văzut că erai stânjenită când ne-ai făcut cunoștință.
Nu e nimic de spus.
Dar tu ? Nu ai întâlnit o tânără frumoasă
în aventurile tale, care să te țină în loc ?
Vrei niște apă, tată ?
Mulțumesc !
Sara și tipul ăla s-au întors.
Poți să-l aduci pe Jamie ?
Îl cheamă Kingsley, tată !
Tu du-te și adu-l pe Jamie.
E timpul ca eu și Jacoba să mergem la culcare.
Lasă, Sara, mă descurc singur.
Vino, iubita mea !
- Noapte bună ! - Noapte bună, copila mea !
Vreau să-ți spun ceva.
Luna viitoare plec în Argentina.
Definitiv.
Îți doresc toate cele bune.
Vino cu mine, Sara !
Să-mi las tatăl singur, cu mama, la fermă ?
Și după cinci ani în Argentina ?
Apoi, unde vei merge, Kingsley ?
Dacă nu-ți găsești liniștea aici, nu o vei găsi nici acolo.
Amândoi știm că o navă nu e făcută să stea ancorată în port, Sara.
Cu atât mai puțin, pentru o fermă uitată de lume.
La revedere, Kingsley !
Dacă mă lași să ți-l scot, n-o să te mai doară.
Stai cuminte, Jamie.
Dar mă doare !
- Ce ai pe limbă ? - Ce este ?
- Deschide gura, să văd ! - Nu !
Ce se întâmplă acolo ? De ce nu dormiți ?
Tată, încearcă să-mi scoată dintele !
M-am săturat de dintele ăsta al tău !
Jamie, deschide gura ! Stai cuminte !
Curăță-i gura fratelui tău !
Nu vreau să mai aud nicio vorbă în seara asta !
Deschide gura !
Nu vreau să cresc fără un dinte.
Jamie, era doar un dinte de lapte.
Uneori, trebuie să pierzi ceva ca să câștigi altceva mai bun.
"Aceasta este porunca Mea:"
"Să vă iubiți unii pe alții cum v-am iubit Eu."
"Nu este mai mare dragoste"
"decât să-și dea cineva viața pentru prietenii săi."
"Voi sunteți prietenii Mei"
"dacă faceți ce vă poruncesc Eu."
"Nu vă mai numesc robi,"
"pentru că robul nu știe ce face stăpânul său,"
"ci v-am numit prieteni."
Rachel poate să ia împărtășania ?
"În timp ce mâncau, Iisus a luat o pâine"
"și, după ce a rostit binecuvântarea, a frânt-o"
"și le-a dat-o ucenicilor, zicând: Luați, mâncați !"
"Acesta este trupul Meu."
"Apoi, a luat un pahar"
"și, după ce a adus mulțumiri, l-a dat ucenicilor, zicând:"
"Beți toți din el,"
"căci acesta este sângele Meu, sângele legământului,"
"care este vărsat pentru mulți,"
"spre iertarea păcatelor."
Jamie, trezește-te !
A venit momentul.
Sunteți gata ?
În noaptea aceasta ne amintim de mama noastră și ne luăm adio.
Am o surpriză pentru voi.
Așa arăta mama.
Tu ai ochii ei.
Pot s-o păstrez eu ?
O s-o îngropăm.
Am o altă idee.
Mami, acesta e primul meu dinte.
Îmi amintesc limbajul învățat de la tine când eram mică.
Zâmbetul tău.
Îmi amintesc de tine, mamă.
Ce naiba !
Ce naiba faceți aici ?
După ce v-am spus să nu faceți așa ceva, de ce o faceți ?
Chiar vreți să vă amintiți de ea, nu-i așa ?
Foarte bine. Atunci, să ne amintim de ea.
Pentru fiecare amintire pe care o aveți cu ea, vă voi oferi una a mea.
Acum. Bine ?
Îmi amintesc că m-a învățat să număr cu boabe de mazăre din grădină.
Eu îmi amintesc că a dispărut cinci zile după ce ai împlinit doi ani.
Pentru că maternitatea era prea dificilă pentru ea.
Mai spune !
- Te rog, oprește-te ! - Încă una !
Îmi amintesc că îmi dădea biscuiți, să hrănesc veverițele
care locuiau în grădină.
Îmi amintesc că îmi spunea că tăieturile de la brațele ei sunt de la trandafiri.
Îmi amintesc bagajele făcute.
Cum stătea închisă în camera ei zile în șir.
Scrisori de adio.
Crezi că a fost prima ei tentativă de sinucidere ?
În dimineața aceea, când am găsit-o
zăcând într-o baltă de vomă, diaree și sânge,
îmi amintesc că mi-am spus:
"Slavă Domnului !"
"De acum, nu va mai trebui să-mi fac griji că se va întâmpla asta."
"Într-un final, s-a întâmplat."
Nu e adevărat.
Spune-i că nu e adevărat.
Ba da !
A mâncat ricin.
Semințe, frunze, rădăcini și ramuri, o plantă întreagă.
M-a lăsat singur în haosul ăsta.
- Îmi pare rău, tată ! - Nu !
Cuvintele astea nu înseamnă nimic pentru mine. Înțelegi ?
Nimic !
M-ai mințit.
Nu.
Te-am protejat.
Tu ești exact ca mama ta.
Oricât de mult am încercat s-o uit,
de fiecare dată când mă uit la tine,
o văd pe ea.
Iar tu
nu aveai niciun drept.
Rachel,
ce înseamnă sinucidere ?
O să-ți spun mâine.
Tu ești !
Pleacă de-aici !
Pleacă, Satană !
Pleacă de-aici !
Lasă-mă în pace ! Dă-mi drumul !
Lasă-mă în pace !
Eliberează-mă !
Bună dimineața !
- Bună dimineața, copila mea ! - S-a întâmplat ceva ciudat.
Herman a venit să-mi spună că pleacă după-amiază,
imediat ce căruța lui e gata.
Omul și-a pierdut mințile. Vine zăpada !
Toată lumea de la ferma asta și-a pierdut mințile în dimineața asta ?
Ce crezi că faci ?
- Ascultă-mă ! - Stai departe de mine !
Crezi că ești singurul care a fost rănit vreodată ?
Singurul care a pierdut o mare iubire ?
Herman, Herman, Herman...
Totul e mereu despre Herman, nu-i așa ?
Te-ai gândit vreodată că și copiii tăi suferă ?
Și că, încercând să distrugi amintirea mamei lor,
îi îndepărtezi de tine ?
Știu eu ce e bine pentru copiii mei.
Și mai spui că soția ta era egoistă !
Cum îndrăznești ?
Frikkie a dispărut.
Probabil că a intrat deja în grajd.
- Ce este, Herman ? - Am venit să-mi iau copiii.
Te rog, fii rezonabil, Herman. A venit frigul.
Vă mulțumesc pentru ospitalitate, domnule Lundt.
Nu trebuie să mă crezi pe mine, întreabă-l pe Lazarus.
Jamie, vino !
Vino, Rachel !
- Unde e Frikkie ? - Hei !
Vițelușul nu e cu celelalte vite.
Mă duc să-l caut.
Plecăm după-amiază. Poți să-mi aduci boii aici, Lazarus.
Herman, a venit zăpada !
Atunci, îi aduc eu.
Părinții mei au lucrat aici, la fermă.
Tata și George s-au certat și el a decis să plece.
În munți era deja furtună.
Și George l-a implorat,
dar tatăl meu era un om mândru, n-a vrut să mai aștepte nici măcar o zi.
Jacoba m-a găsit pe mine sub trupurile lor înghețate.
Frigul acela
mi-a făcut asta.
Din ziua aceea,
nu mi se mai spune Matla,
ci Lazarus.
Cel norocos, care s-a întors la viață.
Veniți !
Strângeți-vă lucrurile !
Nu venim cu tine, tată.
Rămâi, dacă vrei, dar Jamie vine cu mine.
Ai auzit ce am spus, Jamie ? Strânge-ți lucrurile !
Ai auzit ce a spus Lazarus, tată.
Plecăm peste o oră.
Lazarus îl va găsi pe Frikkie.
Dumnezeu să ne ajute !
Jamie, ce pui la cale ?
Jamie !
- Jamie a fugit, tată. - Nu mă minți. Unde e Jamie ?
A fugit. Fereastra era deschisă.
- Jamie e aici, cu voi ? - A dispărut.
- Nu am găsit vițelul. - Cred că îl caută pe Frikkie.
- Cât timp mai avem ? - Nu mai avem.
Sara, du-te și aprinde câteva torțe.
Rachel, trebuie să rămâi aici, în caz că se întoarce singur.
Ține focul aprins, să fie cald în casă.
Stați la căldură. Ne întoarcem peste o oră.
Jamie !
Rachel !
Rachel, vino să vezi !
Jamie !
Tată ! Domnule George !
Lazarus ! Domnișoară Sara !
Doamnă Jacoba, dacă tata vine să mă caute,
spuneți-i că m-am dus să-l iau pe Jamie de la cuiburile de termite.
În pădure, lângă pajiști.
Mă înțelegeți ?
Mușuroaie de furnici.
Cuptor.
Bine.
Jamie !
Domnișoară Sara !
Jamie !
Domnișoară Sara !
Rachel !
Jamie !
- Jamie ! - Rachel !
Jamie !
- Te-am căutat peste tot. - Nu l-am găsit pe Frikkie.
Să mergem !
Urcă-te !
De ce s-a stins focul ?
Mamă !
Rachel !
Mamă !
Unde e Rachel ?
Cine ?
Rachel !
Rachel ! Rachel !
Cred că drumul spre casă e pe-aici.
Trebuie să mă odihnesc puțin.
Când vine tata să ne ia ?
E pe drum.
Vino lângă foc, Lazarus !
Furnică.
Furnici.
Rachel s-a dus să-l caute pe Jamie.
Furnici.
- Mamă, ce încerci să ne spui ? - Furnici.
- Mamă ! - Furnici.
Trebuie să ne mișcăm.
Ntate, stai cu ochii pe foc !
- Ai grijă să nu se stingă. - Da, doamnă.
Ne învârtim în cerc. Ce o să facem ?
Trebuie să ne băgăm în cuptor.
Rachel !
Jamie !
Mănâncă asta, Jamie. Salvia îți va da putere.
Mi-e frig.
Știi ce făceam ca să te adorm când erai bebeluș ?
Mereu plângeai când erai cu mama.
Și nimeni nu știa cum să te adoarmă.
Și, într-o noapte, când era prea frig ca să te legănăm,
te-am furat din pătuțul tău și te-am băgat la mine în pat.
Ai dormit acolo toată noaptea.
Rachel !
Mamă !
Îmi amintesc de tine, mamă.
Jamie,
e important să mă asculți.
Eu o să adorm în curând.
Și, dacă te trezești înaintea mea,
vreau să-i spui ceva tatei.
Spune-i că trebuie să-și amintească.
Rachel !
Da, Jamie !
Îmi cânți ceva, ca să adorm ?
Rachel, mi-e frig.
Furnici.
Rachel !
Furnici.
Rachel !
Rachel, copila mea, unde sunt hainele tale ?
Haide !
Te rog, trezește-te !
Trezește-te !
Te rog, trezește-te !
Trezește-te !
Te rog, trezește-te !
Herman !
- Herman, e Jamie ! - Rachel !
Jamie, vino aici !
Vino aici !
Du-te !
Îmi pare atât de rău...
Tată, Rachel a spus că trebuie să-ți amintești !