Nisam zapravo imao tvoje tipično obrazovanje.
Mislim, isprva jesam, ali onda je došao kraj svetu.
Mislim da niko nije bio stvarno šokiran.
Uvek smo mislili da je to moguće, a onda se to konačno dogodilo.
Ali kako se to dogodilo, to je zanimljivo.
Agata 616.
Da, asteroid koji je krenuo pravo na Zemlju.
Znam. To je tako očito.
Dakle, čovečanstvo se okupilo i uradili smo ono što radimo najbolje.
Ispucali smo gomilu raketa na njega!
Razneli smo ga! I bilo je super!
Ali nije bilo. Vidiš, stvari koje rakete čini raketama...
su hemijska jedinjemja, puno njih.
Koji su sa kišom padala po nama i sve se promenilo.
I pod "sve", mislim na hladnokrvna stvorenja.
I pod "promenjeno", mislim na mutante koji su nas počeli jesti.
Mravi, gušteri, bubašvabe, krokodili. Šta god bilo. Bilo ih je puno.
PREDSEDNIKA UBIO DIVOVSKI MOLJAC
Znao sam klinca kojeg je u snu pojela zlatna ribica, koju je osvojio na karnevalu.
Čoveče, Tod je voleo tu zlatnu ribicu.
I tu mačku.
Dakle, u većem delu ljudske istorije, ako si hteo ubiti bubašvabu,
trebala ti je samo cipela.
Odednom ti je trebala puška. A ponekad i tenk.
A ponekad čak i to nije upalilo.
Pogotovo ako nisi ostao u tenku, Bob.
Na kraju, oni stvarno veliki su eliminisali i našu vojsku.
Izgubili smo 95% ljudskog stanovništva za otprilike godinu dana.
To je puno Bobova.
I puno Todova.
Mi koji smo preživeli sakrili smo se gde god smo mogli...
u bunkerima, pećinama, sobama za paniku, po celom svetu.
Poslednjih 7 godina živeo sam u podzemnom bunkeru.
Nije baš tako loše kako izgleda. Stvarno.
To je sjajna grupa ljudi i svi se volimo.
To je manje-više onako kako sam zamišljao da bi bilo na fakultetu.
Jesi li siguran da spava?
Ko?
Džol. Ko drugi? - Da, on spava.
Čekaj. - Nije budan.
Jesi li siguran? - Pričinilo ti se.. - Ja samo...
Džol. Džol.
Vidiš? Nije budan.
Pričinilo ti se.
Draga Ejmi, potpuno sam budan.
Jednostavno sam naučio da se ne mičem ili stvarno dišem.
Zaglavljenost u bunkeru za preživljavanje sa gomilom ljudi,
koji su svi pronašli svoje srodne duše je manje od idealnog.
Karen i Rej upoznali su se pre nekoliko meseci,
pa su još uvek nekako u fazi medenog meseca.
To je fizički super.
Dobro za njih. Oboje su jako atraktivni i naoko prilično fleksibilni.
Hej, život je kratak. Pogotovo ovde dole.
Zdravo, Ava. - Zdravo Džol.
Džol. Kako si? - Dobro, Tim. Kako si ti? - Dobro.
Super.
Nisam mogao da spavam. - Da, znamo taj osećaj.
Da. Verovatno ne iz istih razloga.
Ljudi, vrata su otvorena. Znate za to? - Da, znamo.
U redu.
Nakon što su Timove roditelje pojeli termiti,
on i Ava postali su nerazdvojni. - U redu. Laku noć.
U svakom pogledu. - Laku noć.
Taj asteroid imenovali su 616 Agata.
A ovo su sve hemijske bombe, koje su poslali da pokušaju...
Pa, gotovo svi su se ovde dole sparili.
Prva beba rođena je poslednje zime. Bilo je super emocionalno.
Dobrodošao u apokalipsu, dete.
Hrana je sranje. Barem nikad ne znaš šta propuštaš.
Kala i Konor su zajedno pošto je Kerol uginula.
Kerol je bila krava koja je pojela kutiju deterdženta za pranje rublja.
I sada imamo samo jednu kravu.
Zove se Gerti.
Gerti je super.
Gerti nije naš jedini izvor hrane.
Zapravo imamo zabavu kad lovac donese sve što može sa površine.
U početku je bilo lakše, dok nismo ostali bez metaka.
Rukovanje tim ručno izrađenim oružjem nije baš kao šetnja parkom.
Ili mi barem tako kažu. Ne idem u lov.
Potreban sam im u kuhinji. Ja sam nekakav...
glavni kuvar u bunkeru.
Svi vole moju supu.
Biti samac u bunkeru ima i svojih pogodnosti.
Mogu se družiti sa Mejvis.
Naravno, nije baš pričljiva.
Baterija joj je crkla, pa je sada kao svaka druga Mejvis, valjda.
Zapravo nikad nisam video da neka radi.
Svakako bih voleo da si ovde ovde, Ejmi.
Voleo bih te upoznati sa svima.
O, da.
Možda bismo zajedno mogli malo vežbati gađanje.
To mi nekako odgovara.
Oprosti, Mejvis.
Požurite, požurite ljudi. Moramo krenuti.
Ljudi!
Ljudi! Imam oružje.
Ostani. - Šta? - Uzmite što vam treba i idemo. - Šta se događa?
Šta se događa?
Imamo prodor. - Prodor? - Džol. - Šta to znači?
Prodor u unutrašnjost bunkera?
To je ono što "prodor" i znači, mali.
Prodor.
Ana Lucia i ja ćemo se sučeliti. Anderson i Tim, pratite nas.
Pratite ih, u redu. Gde mene trebate? Pozadi ili...
Mislim da smo to razjasnili, Džol. - Šta? Treba vam pomoć. Mogu pomoći.
Daj da pomognem. - Moram zaista to reći?
Šta? - Ne možeš to učiniti, Džol.
Ukipiš se od straha. - Da, dobro. Vi se nikad niste bojali? - Bojali smo se.
Svi se bojimo, Džol, ali ti se previše bojiš.
Ne pokušavamo te naterati da se osećaš loše. - Volimo te, Džol.
Nesiguran si. Teret si. - Čak i tokom snabdevanja.
U redu, zašto je ovaj govor izgledao tako uvežbano?
Konor. - Dobro, 30 m je daleko. Krenimo.
Budi oprezan, Konor-Medo. - Hoću, Kala-Pčelice.
Iskrcaj.
Ostani sa njima.
Približavaju se.
Sranje.
O, moj Bože.
Ima jednog od njih. - Šta je sa ostalima?
Vraćaju se.
Džol! - Treba im pomoć. Idem. - Džol! Čekaj!
Konor?
Konor.
Jesam li ga ja upucao ili ti?
Šta misliš?
Ti.
O, imam i ozbiljan problem smrzavanja.
Ali radim na tome.
LJUBAV I ČUDOVIŠTA
PRE 7 GODINA
Kako izgleda? - Mislim da izgleda jako dobro.
Liči li na mene? - Da. - Siguran si da ova poza izgleda prirodno?
Da. - Da? - Mislim da je stvarno dobro.
Šta radiš? Ne miči se.
Mogu li videti? - Nemoj... Ne miči se. Ejmi.
Stvarno želim da vidim. Mogu li da vidim? - U redu.
U redu. - Spremna?
Šta misliš?
Zašto imam bradu?
Ne, to je senčenje. Napravio sam senčenje.
Moja glava je... tako je velika.
Imaš veliku glavu. - A ruka je tako sićušna.
Imaš malene ruke.
Sviđa mi se. Jako mi se sviđa. - Lepo od tebe, jer je grozno.
I ja sam tebi nešto donela. - Šta? - Ne znam jesu li ove one prave.
Nema šanse. To su one koje sam želeo da dobijem. - Stvarno? - Da.
O, zdravo. - Šta se događa?
Jesi li dobro? - Da, plešem ramenima. Da. - Da.
Ovo je bilo najbolje leto u mom životu.
I meni.
Šta radiš?
Znaš li koliko je sati? - Mislim da je otprilike 18:30.
Ejmi, ti... plašiš Krokodila Karla.
U redu, skreni pogled, Krokodile Karl. - Skrenuću pogled. Hej, shvatam.
Shvatam.
Moramo ići.
Plašim se.
Draga Ejmi, ova nedelja je bila posebno usrana.
Izgubili smo Konora zbog stvarno velikog mrava.
Lakše mi je kad ih nacrtam.
Pokušavam uhvatiti njihovu suštinu,
škrabam neke beleške o tome kako ih ubiti.
Mislim da se jedino tako mogu nositi sa tim stvorovima.
Ovde 7045. Javi se, 3022.
Ponavljam, javi se, 3022. Gotovo.
Ovde 3022. Šta je sada, Rej? - Zdravo Dženis. Zapravo... ovde je Džol.
Džol. - Da. - U redu. Pričekaj. Ejmi, Rej!
Džol. Hvala, Dženis.
Džol! Zdravo! - Ejmi! Zdravo! Kako si? - Zdravo. Ja... dobro sam.
Drago mi je što te čujem.
Žao mi je. Čula sam na otvorenoj frekvenciji da je neko od vas ubijen.
Da. Proboj u bunker.
Ušao je unutra?
Da. To se prvi put dogodilo. Bilo je nekako zastrašujuće.
Jesi li se i ti morao boriti?
Da. Da, malo. Morao sam se malo boriti.
U stvari, mišićaviji sam od zadnji put kad si me videla... - Mišićaviji?
Šalio sam se. Nisam super mišićav. To je bila samo loša šala.
Drago mi je da si dobro.
Hvala.
Oduševljena sam što si uspeo da pronađeš moju koloniju.
Znam. Prilično je ludo.
Jer sam je našao iz prve. Koje su šanse? - Ludo.
Da. Ne, ja... nazvao sam... Nazvao sam ih otprilike 90.
Znaš li... znaš li šta ponekad poželim? - Šta?
Da zapucketam prstima i vratim se sa tobom u onaj auto.
To bi bilo lepo. - Da. Šteta što je to... nemoguće.
Izgleda da je sve ovih dana nemoguće.
Briga o celoj koloniji je iscrpljujuća.
Ja... pišem ti pisma.
Stvarno?
Da. Da, ponekad ti pišem pisma. Celo vreme.
Volela bih da ih pročitam. - Stvarno? Mogu ih pročitati...
Ne. Ejmi?
Ejmi?
Izgubili smo puno ljudi tokom godina.
Pomisliš da ćeš otupeti posle određenog vremena.
Nećeš.
Žao mi je. - Hvala Bogu! Gde si bio, Džol?
Moramo odmah otići. Oprosti se i uđi u auto.
Trebala bih poći. - Možda bi trebala poći sa nama.
Ne, majka me čeka. Žao mi je.
Uđi u auto! Ejmi, požuri kući!
Želim da ovo imaš. - Šta? Ovo je Krokodil Karl.
To ti je za sreću. Čuvaj se. - I ti.
Ejmi.
Volim te.
I ja tebe.
Pronaći ću te.
I bolje ti je da.
Bolje ti je da.
Želim da znam kako je ušao.
Čini se da je probio jednu od naših bočnih odbrana.
Šta, probio se kroz čelik?
Anderson i ja ponovo smo zapečatili tačku proboja i ventilacijski otvor.
Ništa se više poput ovoga neće dogoditi.
Ali zašto se to dogodilo? - Bila je to slučajnost.
Nema razloga za to mislim da će se to ponoviti.
Trebali bismo pokušati da ostanemo mirni.
Koliko je udaljena Ejmiinina kolonija?
Šta? - Ejmiinina kolonija.
Koliko je daleko? - Oko 136 km.
Koliko dugo traje putovanje do tamo?
Ne misliš valjda otići tamo? - Tim, samo... udovolji mi.
Koliko dugo? - 7 dana. Najmanje.
Naoružana i uvežbana lovačka grupa bila bi srećna da izdrži 80 km.
Ali ti, Džol...
U redu, sad mi trebaju dobrovoljci
da bi pomogli da ojačam neke delove spoljnjeg perimetra.
Ja se javljam. - Avi to leži. - Tačno.
Idem.
To je nemoguće putovanje, Džol.
Ozbiljan sam.
Volim vas, ali ima jedna osoba na ovom svetu,
koja me stvarno usrećuje, a ona je udaljena samo 136 km.
Idem da je vidim.
Osećam se fenomenalno.
Draga Ejmi, gotovo je sa skrivanjem.
Gotovo je sa čekanjem da stvari krenu nabolje.
Vreme je da stvari preuzmem u svoje ruke.
Vreme je da im neko drugi pravi supu.
Uzimam radio, čak iako nema struje.
Ali ću ga svejedno uzeti.
Poželi mi sreće, Gerti.
Mejvis, brini se za nju.
Ne šališ se, zar ne? - Ne, ne šalim se.
Ne šali se. Ne dopuštamo da odeš, Džol. Ovde si potreban.
Tim, ne, nisam. Ma daj. Ništa ne radim.
Džol, to nije istina. Popravio si radio. Spremaš supu.
U redu.
Ne zvuči toliko važno kad to kažem naglas.
Cenim tvoj pokušaj. Zaista.
Jednostavno ne osećam da bilo gde pripadam.
Zapravo ne želim umreti sam na kraju sveta, dakle...
Znam da svi vi mislite... da sam mali, jadni,
preslatki namćor.
Ali se mogu brinuti o sebi.
Zapravo sam verovatno puno jači nego što možda mislite.
Napravili smo ti kartu. - Hvala, Karen.
Samo... čuvaj se.
Svašta će te pokušati ubiti.
Budi pažljiv. Koristi prednosti koje imaš.
Brz si i mali, pa... - Tako je.
Ne bori se. - Neću se boriti. - Samo pobegni i sakrij se.
Hvala, Rej.
Šupak si ako te pojedu.
U redu. - Dobro.
Volim vas, ljudi. Recite Ejmi da se vidimo za 7 dana.
Verujemo u tebe. - Volim te, prijatelju.
Gde sam?
Pa, nije super korisno.
U redu, pa, znaš što?
Znam da moram krenuti prema zapadu, zar ne?
Pa, samo... učinimo to. Počnimo sa nečim lakšim. Zapad.
Ne, ovo je ovuda. Zapad je ovim putem.
Sranje.
Podelim razliku. Idem ovim putem.
Gotovo. Prva donešena odluka.
BUDI VLASNIK DELA RAJA, DANAS!
Draga Ejmi, uradio sam to.
Stvarno sam to uradio!
Iskreno, mislio sam da će to biti teže. Zasad nije loše.
Video sam puno znakova smrti, ali nema stvarne smrti.
Drži palčeve.
Jaja čudovišta.
Pokušavam da ostanem pozitivan. Vreme je lepo.
Na svežem vazduhu. Šta da ti još kažem?
Super.
Vam. - O...
Ne.
Trči i sakrij se.
Sakrij se u kući. Sakrij se u kući.
Ne.
Ne, ne, ne. Ne!
Ne!
Ne, ne, ne!
Da! Zagrizi! Odgrizi to!
Čekaj, čekaj, čekaj!
Kuda ideš?
Bilo je super.
Lepo mesto.
Mogu li sesti?
Hvala.
Sam si? Da. I ja.
Dečko?
Je li to tvoje ime? Dečko? Zoveš se Dečko.
Ja sam Džol.
Drago mi je što sam te sreo.
Hvala... hvala što si mi spasio život, Dečko.
Je li ovo haljina?
Oprosti.
U redu, neću je više dirati.
To je od tvoje vlasnice?
U redu je. Ne moramo razgovarati o tome.
Oprosti.
Čekaj. Mislio si da sam ja ona?
I ja ću leći. Je li to...
U redu je. Samo moj ranac.
Znaš, imao sam jednom devojku.
Mislim da bi ti se stvarno svidela. Da, totalno bi ste se slagali.
Obožava pse. Mislim, sve životinje. Ona je veliki ljubitelj životinja.
Nisam je video 7 godina.
Predugo. Zato je pokušavam pronaći.
Nisam to nikome rekao, ali nekako sam nervozan zbog toga.
Laku noć, Dečko.
Slabost: psi.
To si ti.
Ima li ovde slučajno napajanje za radio?
Jer ja imam...
Zaboravi.
Ruž.
Ejmi.
Smeta li ti ako bih ovo zadržao?
Hvala
U redu, pa... to je to.
Hvala na druženju.
Trebao bih... prestati da razgovaram sa psom.
U redu. Vidimo se.
ODLAZI ODAVDE, NAĐI SVOJ AUTOBUS
U redu.
Ne, ne. Ništa od toga. Neko bi te mogao čuti.
Želiš poći sa mnom?
U redu. Možeš doći.
Idemo. Dođi.
Šta...
Da, možemo to poneti. Želiš da je stavim u ranac?
U redu. U redu je. Čuvaću je. Obećavam.
Odlazi u u sigurnosni ranac.
Vidiš?
U redu, spreman si?
Idemo. Dođi.
Stvarno bi trebao prestati s ovim.
Zapravo se osećam dobro što imam društvo.
Draga Ejmi, pogodi šta.
Imam psa, super je. Zove se Dečko.
Spasio mi je život od divovske žabe u bazenu
koja me je pokušala privući svojim jezikom.
A onda smo se družili u njegovom autobusu. Čoveče, sjajan smo tim.
Otkrili smo da imamo puno toga zajedničkog.
Osećam da možemo razgovarati o bilo čemu.
Da nas samo vidiš ovde. Poput kultnog dvojca smo.
Ne znam. Osećam se kao da smo nezaustavljivi kad smo zajedno.
Šta radiš? Šta imaš tamo?
Moj Bože. Idi. Idi! Moramo ići! Dođi!
Bobice.
Hranjivo. Savršeno.
Šta... što radiš?
Ali izgledaju tako dobro.
Da, znaš što? Mislim da ovo ne bih trebao jesti.
Ludo je što zaboraviš na svet. Kako miriše.
Trava, drveće, cveće.
Svakako, svako malo dobiješ krvavi leš, ali...
O, ne. Pao sam u rupu.
U redu, samo moram...
da se popnem. Mogu se popeti napolje.
O, ne.
To je loše.
Ovo je tako loše.
Prestani, prestani.
To je uže, glupane!
Stavi ga oko svoje noge i uhvati ga!
Dobro, hajde! Drži se! - Povuci!
Želiš li ih pogledati? Sranje!
Minou, dokrajči ih.
1, 2, 3, 4 i...
Nije li...
Uvek broji do 5. - To je samurajski mač?
Zašto si upao u gnezdo Peščanika?
Nisam mislio, znaš. Samo sam... se šetao.
Kako se zoveš? - Džol.
Džol Douson.
Ja sam Klajd. Ovo je Minou.
Srećan si što nismo bili čudovišta. Vikao si poput devojke.
"To je loše! Ovo je tako loše!"
U redu, ne zvučim tako. Moj glas nije tako piskutav.
Da, jeste. - Da jeste.
Bio je viši od mog, a imam 8 godina.
Šta si zaboga radio ovde gore sam?
Nisam sam. Imam i Dečka.
Čekaj, ne! Ne, čekaj, čekaj!
Moj Bože, to je štene!
Dođi ovamo, Dečko! Dođi ovamo, Dečko!
Skoro su ubili mog psa. - Zdravo, Dečko!
Zdravo!
Šta se dogodilo sa tvojom kolonijom?
Izbacili su te? - Ne, zapravo sam sam otišao.
Nešto sam morao učiniti. - Ukrao si hranu, zar ne?
Kradljivac hrane. - Da. - Nikakvu hranu nisam ukrao. - Baš.
Ja i moja kolonija smo zaista bili bliski. Poput porodice. U redu?
Bili su jako uznemireni što sam otišao.
Vreme je za polazak, Minou. - Vreme je za polazak? Zašto?
Šta, ovaj... šta je bilo to? Šta se događa?
Moglo je biti puno stvari. - Spaljivač drva. Stado tapkara.
Gnjurac.
Hvatač udova. Drobitelj udova. I moj najdraži... Mrvica.
U redu, shvatam. Puno imena.
Šta god da je, vrištao si kao zvono za večeru.
Ako imaš njihov miris, biće na tebi neko vreme.
Možda bih mogao poći sa vama.
Kojim putem si krenuo?
Na zapad.
Do obale. Plaže Džener.
Da. Još nismo presekli sever. - Još nismo presekli sever. - Hajde. Dođi.
Da. Šta god želiš.
Ako želite da dođem, doći ću.
Dođi.
To je dobar... dobar mali trening.
Devojka, a?
Da.
Ostavio si lepu, sigurnu koloniju da otputuješ sve do okeana
zbog devojke koju nisi video otkad si imao, koliko, 17?
Ne, znam šta misliš. Znam kako to zvuči. Ludo je.
Ali... ne znam.
Da znaš našu vezu, verovatno bi mislio drugačije.
Zapravo smo tek stupili u kontakt preko radija pre nekoliko nedelja.
I još uvek je tamo. To je upravo čarobno. I tako slako.
I ona mene voli, to je ono ''nastavićemo gde smo stali ".
Još uvek je tamo. - Jesi li ikad čuo izraz "misija budale"?
Pa sam ja budala, jer verujem u pravu ljubav?
Ne, budala si, jer si ovde sam, a ne znaš ništa o preživljavanju.
Vetar.
Pucaš usrano,
ali ipak imaš stav poput plemenitog ratnika, koji lebdi na krilima ljubavi.
Ne deluje tako. - U redu.
Super ohrabrujući govor.
Dođavola. - Razmišljaš. - A. - Razmišljaš. Previše razmišljaš.
Uvek očistim svoje misli i kažem sebi,
"igla kroz vodu". - "Igla kroz vodu"?
Veruj mi. Moj je otac bio najbolji strelac u mojoj koloniji.
Stvarno? U redu. Pa zašto mi on ne daje lekcije?
Jer ja nisam njen otac. - Da, moj otac je ubijen.
Još dok smo živeli u stanici podzemne železnice.
Zajedno sa Eliotom. - Ko je Eliot?
Moj sin.
Žao mi je. - Ne treba ti biti žao.
Svi imamo neke priče, zar ne?
Igla kroz vodu.
To je bilo prilično blizu.
Bilo je bolje. - To je bilo stvarno dobro, zar ne?
Zar ne?
Samo da ti kažem, mali. Visićeš kod nas dok ne savladaš neke stvari.
Da. U redu. - Prva lekcija. - Da. Reci.
Uvek izvodi to sa povišenog mesta kad je to moguće.
Uvek. - Uvek. - Pomaže ti da unapred uočiš velike.
Lepo je znati da nas taj stvor više ne prati.
Ne, definitivno nas još uvek prati. Upravo sam ga video.
Šta... - Da.
Mrvica. - Znala sam.
Veliki kučkin sin. - Veliki kučkin sin.
Uhvatio je tvoj miris.
Teško ćeš ga se rešiti. - Zašto još uvek stojimo ovde?
Opusti se. Mrvice nisu brzi.
Moramo krenuti.
Trebali smo već otići.
Ima moj miris. - O, da, ima.
Dolaziš? - Da!
Kuda smo krenuli? - Na sever. - U planine. - Šta je tamo gore?
Mesto zvano ''Snežna divlja planina''.
Trebala bi biti neka vrsta kolonije jer je tamo puno preživelih.
Hladnoća i nadmorska visina drže čudovišta podalje.
Definitivno bi trebao ostati kod nas.
Pa, bih, ali, znaš...
Moraš pronaći svoju devojku. Da.
Minou.
Da je poznaješ, stvarno bi ti se svidela.
Ona je super kul osoba.
Pa, nećeš joj se svideti,
jer ne možeš ni izaći iz gnezda Peščanika.
I iskreno, sviđaš mi se, jer imaš stvarno slakog psa.
Sad si me povredila. - Tako si beskoristan.
To samo znači da joj se sviđaš, čoveče.
Ona je... prošla puno toga.
Da. - Tako dosadno.
Džol. - Šta je?
Ne miči se. - Bože. Zašto? - Daj mi majicu.
Moju majicu? Kako to misliš? - Tvoja majicu. Daj mi je.
U redu. - Hajde... požuri.
Učini što on kaže. - Daj mi majicu.
Umukni. Pokušavam.
Polako. Skini je polako.
To je to. To je to to. - Je li to Mrvica? - Ne. - Kako se zove?
Polako. Nagni se. - Ako ne uspem...
To je to. To je to.
Samo ostani vrlo miran.
U redu, prijatelju.
Smiri se.
U redu je.
U redu si.
U redu je. Sve je u redu.
U redu. Dobro, sad.
Kreni svojim putem.
Dobro, sad.
Sve dobro. Kreni svojim putem.
Kreni svojim putem.
Dobar momak. Dobar momak.
Čega se toliko bojiš? Šljunčani puževi su dragi.
Mogu biti i dragi?
Sve se može pročitati u njihovim očima. Samo pogledaj u njihove oči.
Ovaj je verovatno spasio i naš život. - Spasio naš...
Proširiće tvoj miris po celom ovom obronku.
Stari Mrvica neće znati kojim putem da ide.
Dakle, Mrvica će slediti moju majicu?
Hvala, gdine Šljunčani pužu. - Hvala, gdine Šljunčani pužu. - Hvala.
Da, znaš, jako su osetljivi.
Ali oni će te smrviti...
u sekundi.
Na čemu radiš, čoveče?
Samo mali projekat koji sam započeo nedavno u mojoj koloniji.
Svaki put kad bismo naišli na novo čudovište, zabeležio sam to.
Crtež. Neke informacije o tome. Znaš, snagu, slabosti. Takve stvari.
Činim to da se osećam kao da pomažem.
Prilično si dobar slikar. - Hvala.
Video sam ovog. Ružno kopile. - Da.
Ne voli buku. - O, da.
Takođe ne voli zvuk pogodka sačmarice u glavu.
Mogao bi to dodati. - Sačmarica u facu.
Da. Shvatio sam.
Ne smeta ti ako ja... - Naravno. - Da. Hvala. Hvala.
Opa. - Da.
Imao sam 16 kad je asteroid udario.
Da, poslali su odednom sve gore da ga raznesu.
Imali su muda da nas nazovu srećnicima
samo zato što ono što je bilo u tim stvarima nije uticalo na nas.
Nema ništa srećno u tome što smo dospeli na vrh prehrambenog lanca.
Da, moji su roditelji mislili da se možemo izvući iz Fejrfilda,
da imamo priliku.
Čekaj.
Ti si iz Fejrfilda? - Da. Zašto?
Nikad nisam nikoga upoznao ko se izvukao iz Fejrfilda.
To je mesto bilo uništeno.
Sranje, samo sam čuo horor priče.
Da, bilo je prilično loše.
Tvoji roditelji... - Ne. Samo ja.
Nisam ih mogao spasiti.
Kriviš sebe?
Ti si iz Fejrfilda, čoveče.
Ne bi trebao biti ni ovde, zar ne? Više si preživio nego što sam mislio.
To je najbolje što mi je iko ikad rekao.
To je dobar početak.
Samo tako nastavi. Ovakva knjiga bi ovde mogla spasiti nečiji život.
Hvala, Klajd.
Ti...
siguran si da je tvoja devojka vredna toga? Toliko da ideš ovim putem?
Da.
Da, vredna je.
Ne odustaj, Džol.
Ona je u pravu.
Ne možeš. Čak i da je ovo kraj sveta.
U redu! Vreme je za napuštanje logora! Idemo!
Lekcija druga.
Dobiješ topli obrok ili dobar san.
Ne oboje. - Ne oboje.
Ti to ozbiljno?
Nešto će namirisati našu hranu i preplaviće ovaj logor za sat vremena.
Zašto to nisi pre rekao? Nisam... Nisam znao za to.
Ne mogu ti sve reći. Nastavi.
"Ubiću te, Džol Douson! Poješću te poput brokule! "
"Ja sam Džol i ne mogu zaštititi svoju devojku
jer sam beskoristan i nesiguran i neugodan mali tinejdžer."
"Ali potrebna si mi da me spasiš! Mislila sam da me voliš."
"Ali ne mogu jer..."
Šta? - To je tvoja devojka koja umire.
Šta? - Igla kroz vodu.
Igla kroz vodu. Igla kroz vodu.
Da! Vidiš? Tačno u sridu!
Stekao si obožavateljicu, a?
Moramo krenuti.
U redu.
Dođi. Dođi. Moramo ići. Mi...
Minou? Šta radiš?
Draga Ejmi, stekao sam prijatelje.
Ljudske prijatelje.
I uče me sve što znaju.
Poput 3. lekcije: ne koristi prečace.
8. lekcija: vežbati gađanje svaki dan.
Postajem prilično dobar sa samostrelom.
Vidiš? - Prilično dobro.
Lekcija 10: neka ti čarape budu suve. Izvrsno.
Nekako se borim sa 2. lekcijom: ne oboje.
To nije dobro.
Ne oboje. Ne oboje.
Hajde, Džol. Ne oboje.
Jako sam umoran.
U redu, puno stvari ovde ne bi trebali dirati ili jesti,
ali, paprati poput ovih imaju protvotrov.
Dobar protiv zmija, puževa.
Važan unos u tvoju knjigu. - Da, shvatio sam.
Oni insekati nemaju periferni vid.
Nemaju periferni...
Gušteri se ne mogu penjati visoko.
Vodozemaci se vole sakriti, namamiti te, pojesti te celog.
Zatim su tu Pešćani halapljivci.
Ti su momci gadovi.
Gadovi!
Da znam. Upao sam u njihovu rupu.
Ono što ste video bile su pčele radilice.
Ono što želiš izbeći u svakom slučaju je kraljica.
Kako da znam je li to kraljica?
Pa, tvoj prvi trag bila bi divovsko peraje, koja preseca zemlju,
sledeći svaki pojedini zvuk i vibraciju koju stvaraš.
Zavijaš od boli...
dok te kidaju na pola, to će ti biti drugi.
Razumem. To ću imati na umu.
Pa, približili smo se mestu gde se naši putovi razilaze.
Ti želiš ići na zapad do plaže Džener.
Ili ako si razuman, pođi sa nama u planine.
Mislim da sam bio razuman celi život, a to me u stvari nije nigde odvelo.
Pođi sa nama. Snaga u brojkama, znaš?
Osim toga, mislim da bismo bili dobar tim.
I ja tako mislim. Samo...
to je nešto što moram učiniti. - Nije pošteno.
Šta...
Šta se događa? - Zašto moraš ići?
Jer ta devojka, ona mi znači puno. Znaš?
Hajde. Znaš da to moram učiniti. Razgovarali smo o tome.
Znaš šta? Imam nešto za tebe.
Ni ne znam znam li šta je to, ali... - Ruž?
Šta? - Da.
Da, to je ruž.
Povlačim ono što sam pre rekla.
Ejmi će te voleti.
Hvala, Minou. Imaš malo šmrklja. - Da.
U redu. Dođi.
Zadnja lekcija.
Ovde slušaj svoje instinkte. Oni će te održati na životu.
Da. Šta ako imam užasne instinkte? - Umrećeš.
Slušaj, čoveče, dobri instinkti dobivaju se na greškama.
Ako imaš dovoljno sreće da preživiš nekoliko grešaka,
biće ti dobro ovde.
I ovo bi ti moglo dobro doći.
O, to je odlično. Imaš li...
Moram li još nešto znati?
Samo jedno.
Povuci iglu, broji do 5. Ni 4, ni 6.
5.
Shvatio sam.
Bićeš dobro.
Minou? Idemo, dete.
Hej, čoveče, stigao si čak od Fejrfilda.
Šta je još 48 km, a?
Evo ga, došao je.
Zdravo.
Znam. I meni će nedostajati.
To je dobra odluka. Dobra je.
Osećaš se dobro zbog toga, zar ne?
Dođi, Dečko.
Dobro sam. Samo ću...
Možeš to uzeti.
Ja ću se držati graha.
Dobro sam. Neću to jesti, pa...
Dođi. Moramo krenuti.
Znam. Mnogo je toga jezivog. Jezivi čamci.
Nekakav jezivi znak.
Sve smo to već videli. Samo moraš biti hrabar.
Šta...
Šta se događa?
Jesi li dobro? Čuo si nešto?
Dečko, Dečko! Dečko!
Dečko! Dečko! Dečko!
Dečko! Jesi li dobro?
Treba mi neka vrsta komunikacije ovde.
Čuo sam to.
Moramo ići.
Stvarno moramo ići. Molim te, izađi ispod patke.
Moramo ići.
Džol. Jesi li dobro?
Jesi li dobro?
Džol! Izađi iz auta!
Beži, Džol, beži!
Beži! Idi!
Možeš ovo preživeti.
Volim te. Volim te.
Ne.
Dečko?
Jesi li dobro?
Da! Da, jesi dobro! Dobro si!
Dobro si! Dobro si!
Zar ne? Zar ne?
Da!
Mi smo ubice čudovišta.
Znaš, nisam osetio kišu već 7 godina.
Baš super. Baš super.
Dečko, misliš li da sam lud?
Zašto idemo ovim putem?
Zdravo.
Sveca mu.
Ti si živa.
Mislim... ti radiš.
Imam još 51' struje. Kako se zoveš?
Ja sam Džol.
Zovem se Džol. - Zdravo, Džol.
Drago mi je što sam te upoznala.
Ja sam Mejvis.
Ali ako bi to trebalo napisati, ti bi to napisao s ''1'', a ne s ''i''.
Da, znam.
Poznata ti je Mejvlis linija. Divno!
Trebali ste biti sledeća neverovatna stvar.
Ne mogu da verujem da razgovaram sa jednom.
Ali ako bi to trebalo napisati, ti bi to napisao s ''1'', a ne s ''i''.
Da. To si već rekla.
Pre dosta godina izgrižena sam napola
nečim što nisam dobila priliku da imenujem.
Dovukla sam se ovde zbog bezbednosti i napajanja,
nadajući se da će me neko jednog dana naći.
I evo tebe! - Neverovatno.
Džol, osim što razgovaraš sa mnom, na čemu ću ti biti večno zahvalna,
mogu li pitati šta radiš izvan svoje kolonije?
Da... - Jesi li ukrao hranu? - Ne.
Ne, nisam ukrao hranu.
Zapravo sam u potrazi... tražim devojku.
Džol, divna dama ti je zapela za oko! Kako se zove?
Zove se Ejmi. Sa jednim ''i'' i sa dva ''e''.
Zvučiš kao neverovatna osoba, Džol.
Postoji li nešto gde ti ja mogu pomoći
u potrazi za Ejmi sa jednim ''i'' i sa dva ''e''?
Ne. Cenimo to, Mejvlis, ali, nažalost, ne.
Osim ako slučajno nemaš pri ruci izvor struje za radio stanicu Ham-SK.
O, ne, ali...
Bila bi mi čast donirati ti moju preostalu struju
ako bi ti to pomoglo u potrazi za Ejmi sa jednim ''i'' i sa dva ''e''.
Verovatno misli da su me do sada proždrli.
O, ovo je sve tako uzbudljivo!
Radi. - Ura!
3022? Javi se, 3022.
Džol? - Ejmi!
Tvoja kolonija mi je rekla da dolaziš ovamo. Jesi li dobro?
Bila sam zabrinuta. Tako je dobro čuti tvoj glas.
Da, dobro je čuti i tvoj. Da, živ sam. Dobro sam.
Ne mogu da verujem da si to zapravo uradio.
Znam. Ludo je. Ejmi, jedva čekam da ti sve ispričam.
Osećam se kao potpuno novi čovek, znaš?
Trebala si me videti. Borim se protiv čudovišta.
Trenutno sam u motelu sa robotom i psom.
Šta? To zvuči ludo.
Koliko si daleko od plaže Džener?
Koliko daleko? Nisam daleko. Oko 14 km.
Džol, imam neverovatne vesti.
Neki preživeli pojavili su se pre nekoliko dana i spašavaju nas.
Odvešće nas odavde!
Stvarno mi pomažu sa kolonijom.
U redu, odvešće vas otuda? Šta to znači?
Ne mogu se setiti kad sam zadnji put osećala da će sve biti...
Šta... Ejmi?
Ejmi? Ejmi? Sranje.
Moja baterija se automatski isključuje
kako bi se sačuvalo mojih poslednjih 15' struje.
Jako mi je žao, Džol. - Ne, u redu je, Mejvlis.
Ne moraš...
Džol?
Jako dugo nisam bila napolju. - Da. Nisam ni ja.
Izvoli. - Nešto te muči, Džol?
Možeš mi reći bilo šta. Empatičan sam slušaoc.
Takođe, biće iz moje memorijske banke trajno izbrisano za 14'.
Znaš onaj osećaj da si tamo gde se upravo potpuno izlažeš?
Znaš? I tako si siguran u to.
I... baš kad trebaš preći ciljnu liniju,
samo misliš je li to najgluplja... stvar koju si ikad mogao učiniti?
Mislim da nije glupo, Džol. Mislim da je romantično.
Je li tako? Da, u redu, shvatila si.
Romantično, to je ono... Da.
Ne odustaj od svoje potrage, Džol.
Kad je vidiš, videćeš da ceni veliki romantični gest
impliciran tvojim putovanjem i dirnuće je tvoja dobrota i liderski kvaliteti.
Hvala, Mejvlis.
Druga je mogućnost da Ejmi neće videti te osobine u tebi
i pošto proputuješ veliku udaljenost samo ćaš se upoznati sa razočaranjem.
Možda ćeš naučiti vredne lekcije na tom putu?
3. opcija je da uopšte nećeš preživeti putovanje
i poješće te mutirani insekti...
U redu, to je... shvatam. - Vodozemci.
Ima toliko ima načina kako bi mogao stradati.
Shvatio sam.
Hvala za... Hvala na tome.
Bi li hteo videti trik, Džol? - Naravno.
Kako se prezivaš i gde si rođen?
Džol Douson. Fejrfild, Kalifornija.
Kakve si drage roditelje imao, Džol.
Moj Bože.
Nemam ni sliku.
Šta bi rekao svojoj majci, Džol, ako bi imao priliku?
Pretpostavljam da bih joj rekao da sam dobro.
Uspeo sam doći u koloniju.
Upoznao sam puno stvarno, stvarno dobrih ljudi,
koji su se jako dobro brinuli za mene.
I oni su puno izgubili, pa...
I jako mi nedostajete.
Tako mi je žao.
O, vidi! Nebeski žele!
Oni su bezopasni i prilično ljupki.
Canis familiaris!
Pronašao si mi stopalo. Hvala ti.
To je moj pas. - Divan je.
Da, on je dobar momak.
Džol, hoćeš li da čuješ pesmu?
Da, može.
Znaš, priroda je nekako lepa kad nema ničega što pokušava da te ubije.
Mejvlis?
Hvala.
Neki preživeli pojavili su se u logoru.
To nije nešto zbog čega bih se trebao brinuti, zar ne?
Mislim, kakve su šanse da su fantastični,
mojih godina i potencijalna pretnja za mene romantika?
Verovatno nikakva.
Mislim da smo zapravo dobri. Ja mislim da smo totalno... dobri.
Zapravo bismo mogli ići malo brže, za svaki slučaj...
U redu, znaš šta?
Zašto ne bismo išli drugim putem. Da?
Dečko?
Dečko, gde ideš?
Kraljica.
Beži, Dečko! Beži!
Idi, idi! Idi!
Čekaj!
Dečko! Dečko, ne mogu tako brzo da trčim!
O, moj Bože. Tako mi je žao.
Žao mi je.
Šta radiš?
Da se nisi usudio.
Šta radiš?
Ne. Čekaj, Dečko!
Dečko!
Dečko, ni ne pomišljaj na to.
Nemoj. Nemoj to učiniti.
Nemoj. Nemoj. Ne!
Broji do 5.
1, d2...
2, 3, 4...
5!
Da!
Da! Moj Bože!
Bilo je strašno.
Osećam se poput Toma Kruza.
Koji je đavo...
Moj Bože.
Skloni mi tu haljinu ispred lica!
Dečko?
U redu.
O, ne.
U redu, mislim da sam dobro.
Mislim da sam ih svih rešio.
Šta?
Bože! Ne!
Ti! Ti!
Za sve si ti kriv! Šta nije u redu sa tobom?
Zašto me ne slušaš, a?
Znaš li šta si upravo uradio? Upravo si nas skoro ubio!
Trebali bismo brinuti jedno o drugome, u redu?
Nikad ti to ne bih uradio, nikada! Beži od mene! Moj Bože!
Ta đavolja haljina! Ne mogu više izdržati!
Draga Ejmi, to ne izgleda dobro.
A pod "to" se ne sećam o čemu sam govorio.
Ne osećam stopala.
Ili lice.
Mislim da umirem.
Ubiću te, Džol Douson! Poješću te kao brokulu!
Ovakve paprati imaju protivotrov.
Dobar je protiv zmija, puževa.
Ako ikad nađeš najboljeg psa, onda je to Dečko.
Molim te, čuvaj ga.
Reci mu da mi je žao.
Jesi li videla mog psa? - Reci mu da ga volim.
Jesi li ga videla? Vikao sam na njega.
I ne vadi mu haljinu iz usta. To mu se ne sviđa.
A sada ga možda neću ikad više videti.
I molim te nemoj vikati na njega. Znam da nećeš.
Džol.
Moj Bože.
To si ti. - Ejmi?
Ne mogu da verujem.
Moj Bože. Ne mogu verovati da si uspeo.
Uspeo si, Džol.
Jesi li dobro? - Da.
O, kako si lepa.
To je bilo lepo.
Ejmi?
Polako. Polako.
Još se nisi potpuno rešio otrova. Kako se osećaš?
Osećam se... dobro.
Dobro. Ne, ja sam... Ja sam dobro.
Kako je to izgledalo? Moraš mi sve ispričati.
Iskreno, nije bilo tako loše. Ne znam na što se svi to žale.
Ne, bilo je užasno. Umalo sam... umro.
Tako je lepo videti te.
Srećan sam što si me pronašla.
U vezi toga... - Mi smo se... poljubili.
Bile su to prilično teške halucinacije. - Kako je to bilo neverovatno, a?
Poljubio si starog Pita.
Zdravo, Pit. - O, da.
To bi bilo smešno.
O, da, stvarno jesam.
Ne znam kako dalje.
Šta si rekla na radiju o...
Da. Taj kapetan jahte i njegova posada pojavili su se iz vedra neba.
Rekla si kapetan jahte? - Da.
I kaže da nam može pronaći sigurno mesto za život i novi dom.
Sad pokušavam sve da spakujem.
Zašto ga nazivaju kapetanom jahte? - Jer on je kapetan jahte, moronu.
Moj Bože. Budi fin, Bil.
Šta je? - Pokušavam da čujem.
Pa u svakom slučaju, samo sam ti želeo nešto reći...
Ejmi! Ejmi!
Postoji još jedno curenje na glavnoj liniji.
Gad pljuje svežu vodu po celoj plaži. - Da, hvala, Dženis. Odmah ću doći.
Zdravo, Džol. - Hej, Dženis. Drago mi je da smo se upoznali.
Molim te... - Svi su stari.
Došao si u ludo vreme. - Da.
Možemo li u ovo staviti špenadlu? - Da. Stavi u nju špenadlu. Naravno.
Hej, čoveče.
Sve se raspada, Ejmi.
Ne znam šta se događa. Šta možemo učiniti?
Da, znam, Dženis. Žao mi je.
Dženis, hoćeš li samo... Hoćeš li mi dati ključ?
Ovo je sranje.
Ko je alge ostavio na suncu? To je već trebalo biti spakovano.
Privući će muve. - Nabujalo je.
Da, mislim da noge ne bi trebale biti te boje.
Savršen trenutak.
Društvo! Džol, ovo su Dejna i Roko.
Šta ima? - Ovo su ljudi sa jahte.
Super.
Je li to... Je li to ručni top? - Kućna radinost.
Pa ko... ko je od vas kapetan jahte?
Kriv prema optužnici. Kapetan Bruks Vilkinson.
Kraljevska australijska mornarica. - Oh, dragi Bože.
U penziji, naravno. Moji me prijatelji zovu Kap.
Kako si, čoveče?
Vidim da si upoznao ove primerke, ali ova lepa dama, to je naša jahta.
Malo fensi po mom ukusu, ali radi svoj posao.
Kap, ovo je Džol. - Džol. Tako je.
Džol je putovao 7 dana na površini da bi se stigao ovamo.
7 dana? - 7... Da, 7 dana.
To je jedno đavolje putovanje, Džol. - Bilo je. Da.
Ne razumem. Zašto si napustio svoju koloniju, Džol?
Uhvatili su te da kradeš hranu?
Ne, nisam uhvaćen u krađi hrane. Zašto svi veruju u to?
Došao je zbog ljubavi.
Bravo za tebe, prijatelju. To je predivno.
Ne postoji misija koja je divnija od ljubavi.
Svaki mornar zna koliko je vredna njegova so.
Kap. Kuvaćemo ovo sranje ili šta već?
Osećam se kao da imam King Kongova muda na ramenima.
To je stvarno šarmantno, Rok.
Džol, izgledaš kao čovek koji se zna snaći oko roštilja.
Ja... ne... - Dođi pomozi da upalimo vatru.
Zapravo, ja ću... oteti Ejmi na sekundu, ako je... - Da.
Izvinjavam se. Ja... stare navike.
Pojaviš se i... već ti pokušavam zapovedati.
Daćemo vam malo privatnosti, u redu? - Da. - Da, namaste.
Hteo sam samo, ako ti... - Hej, Džol. - Da?
Večeras imamo ubilačku oproštajnu zabavu.
Ništa otmeno, ali... popićemo za dobrodošlicu u koloniju.
U redu.
Plaćam prvo pivo.
Hvala. On je fin.
Sami proizvode pivo.
Zdravo draga. Kako si?
Naravno.
Žao mi je. Trenutno se toliko toga događa.
Smeta li ti? - Ne.
Ludo je.
Ovde je prilično lepo. Zašto... zašto moraš otići?
Prelepo je. Samo nije sigurno. - Tako je.
Svi se boje.
Čak je i u tvoj bunker provaljeno, a svi ste mladi i snažni. - Da.
Ejmi?
Oprosti. Znam da imaš puno posla.
Znaš, došao sam... došao sam ovde videti te i tako sam se samo... pojavio.
Samo se pitam kako se... osećaš zbog toga.
Mislim da je to najromantičnija stvar koju je iko ikad uradio.
Misliš? U redu, dobro, jer...
Ali slušaj, Džol...
razgovor sa tobom na radiju bio je tako lepo bekstvo od stresa vođenja ove kolonije.
Da.
I...
verovatno si jedina osoba koja je ostala živa iz mog starog života.
Iz Fejrfilda.
Samo... postoji "ali", zar ne?
Ali nisam mislila da ćeš zapravo dođi ovamo, Džol.
Srećna sam što te vidim.
Samo nisam...
nisam ista osoba kao što sam nekad bila.
7 godina, to je dugo.
Ja sam... izgubila sam ljude. Moju majku, moje prijatelje i...
Prošle sam godine nekoga izgubila...
koji mi je puno značio.
O, čoveče, osećam se poput kakvog idiota.
Ne, nemoj. - Nisam te ni pitao trebam li doći.
Samo sam bio toliko uzbuđen i... otišao sam.
Ne znam što sam mislio.
Pa, znam što sam mislio.
Došao bih i... pomeo te sa nogu. I bili bismo srećni.
Ali ti... nisi me želela.
Tako mi je žao. Trebala sam ti nešto reći na radiju ili...
Ne, u redu je. U redu je.
Znam da ovo nisi ovako zamišljao, ali...
i dalje ćeš ići sa nama, zar ne? - Poći sa tobom... na jahti?
Ovo je naš pokušaj preživljavanja.
Kap nam daje priliku.
Ispričaj nam.
Da, hajde, Kap. Ispričaj nam još jednu priču.
Da, hajde. - 4 godine posle Agate.
HMS Brisbejn. 1. izviđanje.
Bio sam 1. osoba koja ga je videla kako dolazi preko zida.
Divovski gušter, visok 2 sprata.
Uključio sam alarm. Prekasno.
Te smo noći izgubili 1032 duša.
Oni koji smo preživeli otišli smo na more.
Mislim, nemojte pogrešno shvatiti. Izgubili smo ovaj rat. Zar ne?
Nema mesta za čovečanstvo na kopnu. Ali tamo?
Tamo smo dobili šansu.
Imam...
Oprosti. Imam... pitanje.
Preživeo sam 7 dana na površini
i... ako sam to ja mogao, doslovno svako može.
7 dana na površini? Impresioniran sam.
Pa možda još imamo šanse... boriti se i pobediti.
Povratiti... povratiti naš svet.
Ja imam plan. A ako imaš nešto bolje, pažljivo slušam.
I staću uz tebe. - Želiš čuti moj...
Želiš čuti moj plan?
To je...
samo...
nemam ništa.
Hej, ja sam kriv.
Nisam te hteo staviti u ovu neugodnu situaciju.
Ejmi mi je rekla da praviš strašnu minestrone supu.
I super si na radiju.
Bog zna da mi treba stručnjak za komunikacije.
I neko ko će podučiti Roka kuvanju.
Mogu li koristiti vaš radio? Želim kontaktirati svoju koloniju.
7045, ovde 3022. Javi se.
7045, ovde 3022. Ima li koga?
Tim? Ava? Bilo ko. Gotovo.
Kap je mislio da ti možda nešto pre jela.
Znaš, on sam pravi svoje pivo.
Da. Da, čuo sam. - Dobro je, čoveče.
Super. Hvala ti. - Da.
VODIČKA KARTA ZA DŽOELA
UVEK ĆEMO BITI TVOJA PORODICA. *KALA
NADAM SE DA VREDI! *TIM
VOLIMO TE DŽOEL, VRATI SE BRZO. *KAREN
GERTI NEDOSTAJEŠ, DŽOEL. *GERTI
DOĐI USKORO KUĆI, DŽOEL. *MAJA
Halo? Je li neko tamo?
Da! Da! Rej, jesi li to ti? Ja sam. Džol je.
Džol? Moj Bože!
Ljudi! To je Džol. Uspeo je!
Zezaš se! - Hej, ljudi!
Ja sam. Džol je. Na sigurnom sam. Uspio sam. U Ejmiinoj koloniji sam.
Uspeo je! - Bože, živ si?
Tako je lepo čuti vaše glasove.
Lepo je i tebe čuti.
Jesi li dobro? - Osećam se kao da je prošlo puno vremena.
Imam vam toliko toga reći. - Reci nam šta si video.
Video sam kraljicu Peščanika. - Šta je kraljica Peščanika?
To je... ne znam, ali sam je razneo. Razneo sam je ručnom bombom.
Gde si nabavio bombu? - Da, bilo je tako strašno i...
Šta još? Šta još? Da, upoznao sam dvoje stvarno kul preživelih.
I naučili su me svim tim stvarima. Žive na površini i...
Upoznao sam i Mejvlis.
Razgovarao sam uživo sa pravom Mejvlis. - Nema šanse! Kakva je ona?
Bila je... vrlo informativna, emocionalna i...
Nabavio sam i psa...
Vau, Džol. - Imaš psa? - A kako je sa Ejmi?
Stvarno...
stvarno je dobro.
Džol, to što si preživeo putovanje je neverovatno.
Ponosni smo na tebe, Džol.
Čoveče, stvarno mi nedostajete.
Kako je... kako je kod vas? Dajte mi novosti.
Nije dobro. Imali smo višestrukih prodora.
Višestrukih prodora? Šta to znači? Jesu li svi dobro?
Ne baš. Mislim da nećemo moći još dugo da ostanemo ovde.
Ljudi?
Za sada preživljavamo.
"Za sada preživljavamo." Šta? Rej? Hej, ljudi!
Ne, ne. Sranje.
Ljudi, čujete li me?
Ljudi?
Moram se vratiti.
Šta radim ovde?
Ljubičaste bobice.
Divovski gušter, visok kao 2 sprata, došao je preko zida.
Gušterica se ne može penjati.
Lažljivi kučkin sin.
Kučkin sin!
Sviđa ti se ovo sranje?
Ejmi. Ejmi, Ejmi.
Džol!
Moram razgovarati sa tobom. - Džol!
Pijana si.
Vrući, super rasparač, super strašni Džoli-Džoli Douson!
Ejmi, molim te.
Ovo je jako važno. Trebam razgovarati sa tobom o nečemu.
Morate svi odmah otići odavde.
Mislim da će se nešto loše dogoditi. Govorim ti.
Mogu to osetiti. To je loše... To su loše vibracije.
Mislim da nešto planira. Nemojte misliti da je ovde da vas spasi.
Ko? - Kapetan jahte. Pokušao je da me otruje.
Kap. Kap je upravo tamo. Pleše.
Mrzim ga. Toliko ga mrzim.
Slušaj, dao mi je te otrovne bobice, u redu?
I znam da su bobice otrovne, jer mi je pas rekao.
Imaš psa koji govori? - Ne, ne, Ejmi. - Volim pse!
Šta je rekao? Gde je mali momak?
Čovek na zemlji!
Molim te, pokušaj me slušati.
Treba mi tvoja pomoć. Nešto će se dogoditi.
Tvoja kolonija, oni su u opasnosti.
Džol. - Šta?
Džol!
Sranje.
Ejmi? Ejmi? - Džol? Džol, jesi li dobro?
Dobro jutro.
Džol, žao mi je zbog šake u tvoje lice.
Nisam hteo da pričaš sranja o nama na radiju. Nisam hteo da ovo zabrljaš.
Dejna, pobrini se za to.
Dejna, nemoj. Ne radijski toranj!
Šta radiš? - Jesi li lud?
Dakle, verovatno ste shvatili da nismo na krstarenju zbog zadovoljstva.
Moja posada i ja želimo zahvaliti na vašim izdašnim donacijama.
Hrana, voda, zalihe, lekovi. Mi to izuzetno cenimo.
Videt će nas sledeća bespomoćna kolonija niz obalu.
On je kradljivac hrane! - Da. - U pravu si.
Ali to nije tako jednostavno. Svet je u osnovi lišen fosilnih goriva.
U svakom slučaju nema dovoljno za plovidbu jahtom.
Pa smo moja posada i ja morali improvizirati da bi preživeli.
I pronašli smo pravi specijalni izvor goriva. Zapravo, Roko je to uradio.
Zar ne, veliki momče? - Da, to sam bio ja.
10 tona čiste snage, okovane ispred te jahte.
Sad spava.
Uskoro će biti gladna.
Šta?
Pa, što da kažem?
Sranje poludi u apokalipsi.
Moj Bože.
Beži!
Rose!
O, Bože, umrećemo.
U redu. Samo moram pronaći način da oslobodim ruke.
Moram zaustaviti te gadove od uzimanja naših stvari!
Moj...
Putovao si 136 km preko pakla.
Mislim da mogu zaustaviti 3 šupka. Ti se pobrini za raka. - Šta?
Ovo je očajno.
Ejmi?
Sveca mu.
Ne, ne, ne!
Dečko? Dečko!
Dečko!
Dejna? Upucaj psa.
Ejmi!
Ne!
Roko? Vreme je da krenemo. Idemo...
O, ne, nećeš.
Dečko! Moraš me sada poslušati.
Vidiš li tamo? Idi po Ejmi.
Krenimo!
Idi sad. Sada. Sada!
Žao mi je što sam vikao na tebe!
Povucimo.
Dobro, rače, želiš li malo...
Hej! Slušaj. Ne želiš to učiniti.
Ne!
Džol! - Ejmi!
Ejmi! Ejmi, dodaj mi top! Znam kako ću ga ubiti!
Sve se može pročitati u njihovim očima.
Šta radiš? Pucaj! - Pucaj! Šta čekaš?
Ubij ga! - Dođavola, pucaj!
Igla kroz vodu.
Kap?
Slobodan si.
Moj Bože.
Sranje, umrećemo Umrećemo.
Ne!
Bio si neverovatan.
Šta?
Neverovatan? Ja? - Da.
Mislim da si bio...
Hvala, Džol. - Da?
Da, pa, ja bih i uradio drugačije, ali... dobro si se snašao.
Oprosti. Da, samo...
To izgleda bolje. Pobrini se za to.
Doviđenja. - Zdravo, društvo.
Možeš li ovo premestiti? Da. - Ejmi.
Moram se vratiti svojoj koloniji, videti jesu li dobro.
U redu, da.
Neki moji prijatelji su mi rekli da ima mesta u planinama.
Tamo je sigurno od čudovišta.
Pa ćemo se možda svi tamo uputiti.
Bilo je stvarno kul... videti te u akciji.
I... ne znam kako se nosiš sa svim tim ljudima, a onda...
Drago mi je što si došao.
Moram ići. Zabrinut sam za njih. - Da.
Imam nešto za tebe.
Moj Bože.
Krokodil Karl? Moj Bože. - Znam.
Mislio sam da bih ga napokon trebao vratiti.
Još nešto...
Ne, ne mogu to primiti. Treba ti. - Ne, ne.
Želim da je uzmeš. Puno bi mi značilo.
Stvarno, uzmi.
Sve to ionako imam u glavi. Tako da uvek mogu uraditi kopije.
Hvala što si me nadahnula da...
krenem na ovo putovanje.
Najbolja odluka koju sam ikada doneo.
U redu, idem.
Da. - Dečko, dođi!
Budi oprezan. - Da, ti takođe.
Zdravo, Ejmi. - Zdravo.
To je bilo...
Super. - Da.
Pronaći ću te.
I bolje ti je da.
U redu.
Ja sam Džol Douson.
Imam 24 godine i preživeo sam 7 dana na površini.
Zapravo 2 puta.
Džol? - Džol?
Ljudi!
Moj Bože!
Živ sam zbog velikodušnosti nekolicine neznanaca i dobrote velikog psa.
Moja kolonija i ja uputili smo se u planine.
Tamo bi trebalo biti manje čudovišta.
I nemojte me krivo shvatiti. Površina je opasno mesto.
Ali mislim da skrivanje pod zemljom više nije odgovor.
Vani postoji veliki, lepi, nadahnjujući svet.
I znam da mislite da bi moglo biti nemoguće, ali nije.
Ako sam ja uspeo preživeti ovde, onda to može svako.
Kao što mi je dobar prijatelj jednom rekao:
''Dobri instinkti dobivaju se na pogreškama.
Ako imaš dovoljno sreće preživeti nekoliko pogrešaka,
biće ti dobro ovde.''
Na ovoj snimci pronaći ćete sve što znam o našem novom svetu.
Većinu ovoga morao sam naučiti na teži način.
Nadam se da će vama biti malo lakše.
Dakle, otvorite vrata.
U redu, dođi.
Udahnite svjež vazduh. Idite. Živite svoj život.
Neće biti lako, ali vrediće.
Putovao sam 136 km
da saznam, da je ono što mi je nedostajalo pod zemljom 7 godina
bilo tačno iznad moje glave celo to vreme.
I to je neverovatno.
I poslednja stvar. Ne ostajte na jednom mestu.
Ne morate. Čak i da je kraj sveta.
Potpis,
Džol Douson.
"Ne slažem se"? To je moj tekst.
Dugo je putovanje, mala. Nadam se da zna šta radi.
Definitivno ne. Snežni pauci će ga verovatno zgrabiti.
To nije dobar način da se umre. - Raskomaće ga.
Ne, on će to srediti. - Možda.
Prevod EN>HR: Bakica47
Adaptirao na srpski: suadnovic