Nisem bil ravno deležen vzgoje, ki ste je vajeni.
Mislim, sprva sem bil, a je bilo potem konec sveta.
Dvomim, da je bil kdo šokiran.
Vedno smo vedeli, da se lahko zgodi. In potem se je.
A kako se je to zgodilo? Tu postane zadeva zanimiva.
Agatha 616.
Ja, asteroid, ki je šel proti Zemlji.
Saj vem, očitno je.
Tako je človeštvo stopilo skupaj in storilo, kar najbolje znamo.
Nanj smo poslali številne rakete. In razgnali smo ga. Super je bilo!
Vendar ni bilo. Tiste stvari, ki naredijo rakete, rakete?
Kemijske spojine, ogromno jih je.
Spustile so se nazaj na nas in to je spremenilo vse.
In z vsem, mislim na hladnokrvna bitja.
In s spremembo sem mislil na mutacijo
s katero so nas začeli žreti do smrti.
Mravlje, kuščarji, ščurki, krokodili. Vse mogoče. Veliko jih je.
PREDSEDNIKA UBILA OGROMNA VEŠČA
Poznal sem nekega fanta,
ki ga je v spanju pojedla zlata ribica, ki jo je osvojil na sejmu.
Mater, kako je Todd imel rad tisto zlato ribico.
In tisto mačko.
V človeški zgodovini, vedno, ko si želel ubiti ščurka,
si za to potreboval le čevelj.
Nenadoma si za to rabil že šibrovko.
In včasih celo tank.
In včasih ni delovalo niti to.
Zlasti, če ne ostaneš v tanku, Bob.
Sčasoma so se tisti ogromni in vojska pobili med seboj.
V slabem letu dni smo izgubili 95 % svetovnega prebivalstva.
To je veliko Bobov.
In veliko Toddov.
Tisti, ki smo preživeli,
smo se skrili, kjerkoli smo se lahko.
V bunkerje, jame, sobe za paniko, po vsem svetu.
Tako zdaj že sedem let živim v podzemnem bunkerju.
Saj ni tako grozno, kot zveni. Res ni.
Krasna skupina ljudi je in vsi se imamo radi.
Nekako tako je, kot sem si predstavljal študij.
Si prepričan, da res spi?
Kdo?
Joel. Kdo pa? –Ja, spi.
Čakaj, tišina. –Saj ni buden.
Si prepričan? –Samo zdi se ti.
Samo ne …
Joel. Joel.
Vidiš? Ni buden.
Samo zdi se ti.
"Draga Aimee, povsem buden sem.
Samo res sem že postal dober v mirovanju ali dihanju.
Da obtičiš v bunkerju s kupico ljudi,
ki so si že našli sorodno dušo, ni ravno prijetno.
Karen in Ray sta se našla pred nekaj meseci,
zato sta še nekako v fazi medenih tednov.
Zelo telesno je.
Dobro zanju. Oba sta privlačna in kot kaže precej fleksibilna.
Dobro, življenje je kratko. Zlasti tu spodaj."
Hej, Joel. –Hej, Ava.
Joel. Kako gre? –Dobro, Tim.
Kako pa si ti? –Ja, dobro sem.
Prima.
Nisem mogel spati. –Ja, veva, kako je.
Ja, verjetno ne iz istih razlogov.
Vajina vrata so odprta. Sta vedela to?
Ja. –Ja, veva.
Prav.
Potem, ko je Timova starša pojedel roj termitov,
sta z Avo postala neločljiva. Prav, lahko noč.
V vseh pogledih. –Lahko noč.
To je asteroid, ki so ga poimenovali Agatha 616.
In to so kemične bombe, ki so ji poslali gor v upanju …
Več ali manj so vsi tu v zvezi.
Prejšnjo zimo je bil rojen naš prvi dojenček. Zelo čustveno.
Dobrodošel v apokalipsi, mali.
Hrana je zanič. Ti vsaj ne boš nikoli vedel, kaj zamujaš.
Kala in Connor sta se našla po Carolini smrti.
Carol je bila krava, ki je pojedla detergent za pranje.
In zdaj imamo tako samo eno kravo.
Ime ji je Gertie.
Gertie je krasna.
Gertie ni naš edini vir hrane.
Pravzaprav imamo skupino lovcev,
ki prinesejo nazaj, karkoli najdejo na površju.
Na začetku je bilo lažje, ko nam še ni zmanjkalo streliva.
Soočenje s tistimi stvori z domače narejenimi orožji,
ni pravi mačji kašelj.
Tako mi vsaj pravijo. Sam ne hodim z lovci.
Potrebujejo me v kuhinji. Sem nekakšen kuhar bunkerja.
Vsem je všeč moja mineštra.
Kot edina samska oseba v bunkerju,
imaš tudi svoje prednosti.
Tako se lahko družim z Mavis.
Seveda ni več ravno zgovorna.
Njene baterije so se izpraznile, tako kot verjetno vsem ostalih Mavis.
Pravzaprav nisem še nikoli videl kakšne delujoče.
Res si želim, da bi bila tu Aimee.
Rad bi, da spoznaš vse tu.
Mogoče bi lahko skupaj malo vadila streljanje.
Nekako obvladam to.
Oprosti, Mavis.
Zmigajte se, ljudje. Moramo iti.
Ej, klapa!
Klapa! Prinesel sem vam orožja.
Ostani. –Kaj? –Vzemite, kar rabite in pojdimo.
Kaj se dogaja?
Prodrli so. –Prodrli?
Joel. –Kako to misliš? Prodrli v bunker?
Ravno to pomeni "prodrli", mali.
Prodrli.
Z Anno Lucio bova napadla. Anderson in Tim, ob bok.
Z boka jih dajmo, ja. Kje rabite mene? Zadaj ali …
Kaj nismo dali to skozi, Joel? –Dali kaj? Rabite pomoč.
Lahko pomagam. Naj pomagam. –Me res siliš reči to?
Reči, kaj? –Ne zmoreš tega, Joel.
Mevža si. –Ja.
Vas nikoli ni strah? –Saj nas je strah.
Vse nas je strah, Joel, a tebe je pošteno strah.
Nočemo ti zbujati slabe vesti. –Radi te imamo, Joel.
A s tabo ni varno. –Grožnja si. –Celo pri zalogah.
Zakaj se ta govor zdi tako naučen?
Connor.
Prav, 30 metrov stran. Gremo.
Previdno, Connorček. –Seveda, Kalika.
Pa pojdimo.
Pojdi z njimi.
Bližajo se.
Sranje. –Mojbog!
Dobilo je enega. –Kaj pa ostali?
Vračajo se.
Joel! –Rabijo pomoč. Odhajam.
Joel! Čakaj!
Connor?
Connor.
Sem ga ustrelil jaz, ali pa si ga ti?
Kaj misliš?
Ti.
Saj res, resne težave imam z zmrzovanjem.
Ampak delam na tem.
DrSi predstavlja LJUBEZEN IN POŠASTI
Pred sedmimi leti
Fairfield, Kalifornija
Kako izgleda? –Mislim, da res dobro.
Izgleda kot jaz? –Ja.
Si prepričan, da je takšna poza običajna?
Ja.
Meni se zdi zelo dobra.
Kaj počneš? Ne premikaj se.
Mi boš dovolil videti? –Ne premikaj se. Aimee.
Če pa jo res želim videti. Jo lahko vidim?
Prav.
–Pripravljena?
Kaj meniš?
Zakaj imam brado?
Ne, senčenje je. Senčil sem.
Moja glava je tako velika.
Veliko glavo imaš. –In moje roke so tako majhne.
Če pa imaš majhne roke.
Všeč mi je. Presneto všeč mi je.
Res lepo, saj je porazna.
Tudi jaz imam nekaj zate. –Kaj?
Ne vem, če sem vzela prave.
Nemogoče. Prav te sem si želel dobiti.
Res? –Ja.
Kaj se ravno dogaja?
Si v redu? –Ja, plešem z rameni.
Boljšega poletja še nisem imela.
Tudi jaz ne.
Kaj počneš?
Veš, koliko je ura? –Mislim, da je okoli 18.30.
Aimee, strašiš krokodila Carla.
Prav, poglej stran, krokodil Carl.
Da naj pogleda stran? Že razumem.
Morava iti.
Strah me je.
"Draga Aimee, ta teden je bil še posebej ušiv.
Connorja nam je vzela nekakšna velika mravlja.
Pomaga mi, če jih narišem.
Poskušam zajeti njihovo bistvo
in si zapisati, kako jih ubiti.
Včasih se mi zdi,
da se znam le tako spopasti s takšnimi zadevami."
Tu 7045. Javi se, 3022.
Ponavljam. Javi se, 3022. Konec.
Tu 3022. Kaj je tokrat, Ray?
Hej, Janice. Ne, pravzaprav je Joel.
Joel. –Ja.
Prav, počakaj trenutek.
Aimee, Ray je!
Joel. Hvala, Janice.
Joel, hej! –Hej, Aimee!
Kako si? –Ja … Dobro sem.
Tako lepo je slišati tvoj glas. –Res mi je žal.
Na odprti frekvenci sem slišala, da so ubili enega vaših.
Ja. Prodrli so v bunker.
Dejansko so prišli notri?
Ja, to se je zgodilo prvič. Kar strašno je bilo.
Si se tudi ti moral boriti?
Ja. Ja, malce pa.
Malce sem se moral boriti.
Pravzaprav sem se res ojačal, odkar si me nazadnje videla.
Res ojačal, kaj? –Ja, hecal sem se.
Nisem se res ojačal. Samo bedna šala je.
Me veseli, da si v redu.
Hvala.
Še vedno sem šokirana,
da si našel mojo kolonijo na tej reči.
Saj to, noro je.
Ker sem jo našel v prvem poskusu.
Kakšna je verjetnost? –Noro.
Ja. Ne, preveril sem jih kakšnih 90.
Veš, kaj si včasih želim? –Kaj?
Ta bi lahko tlesknil s prsti in se vrnil v tisti avto s tabo.
Kako bi bilo super.
Ja. Škoda, ker je …
Saj veš. Nemogoče je.
Nekako se mi zdi, da je te dni vse nemogoče.
Prav utrujajoče je skrbeti za vso to kolonijo.
Pisal sem ti pisma.
Res?
Ja, včasih ti pišem pisma.
Ves čas.
Z veseljem bi jih prebrala.
Res? Z veseljem jih preberem …
Ne. Aimee?
Aimee?
"Družina: Ostale stvari nas lahko spremenijo,
ampak vedno začnemo in končamo z družino."
Skozi leta smo izgubili mnogo ljudi.
Mislili bi si, da na neki točki že navadiš tega.
Pa se ne.
Žal mi je. –Hvala Bogu! Kje si bil, Joel?
Takoj moramo oditi. Poslovita se in spravi v avto.
Bolje, da grem. –Pojdi raje z nami.
Ne, moja mami me čaka. Žal mi je.
Spravi se v avto! Aimee, takoj moraš domov!
Želim, da imaš to. –Kaj? To je krokodil Carl.
Za srečo ga imaš. –Bodi previden. –Ti tudi.
Aimee.
Ljubim te.
Tudi jaz ljubim tebe.
Poiskal te bom.
Bolje zate.
Želim vedeti, kako je prišla notri.
Kot kaže je prodrla skozi naše zajezitvene obrambe.
Kaj, skozi jeklo?
Z Andersonom sva na novo zvarila točko prodora.
Nič več ne bo prišlo tam skozi. –Ampak zakaj se je?
Splet naključij. Nesmiselno je ponovno pričakovati to.
Ostanimo raje mirni. –Lahko se ponovi.
Kako daleč je Aimejina kolonija?
Kaj? –Aimejina kolonija.
Kako daleč je? –Kakšnih 135 kilometrov.
Kako dolgo se rabi do tja?
Joel, saj ne misliš resno iti? –Tim, samo … odgovori mi.
Kako dolgo? –Sedem dni. Najmanj.
Oborožena in usposobljena skupina bi imela srečo,
če bi preživela 80 kilometrov na površju.
Ampak ti, Joel?
Prav, rabim nekaj prostovoljcev,
da mi pomagate ojačati zunanje območje.
Ja, jaz grem. –Ja, gremo.
Ava ima to. –Tako je.
Šel bom.
Nemogoče potovanje je, Joel.
Ne, resno mislim.
Rad vas imam, ampak na tem svetu obstaja le ena oseba,
ki me je zares kdaj koli osrečila
in je le 135 kilometrov proč.
In zdaj jo grem obiskat.
Kako je prijalo.
"Draga Aimee, dovolj imam skrivanja.
Dovolj imam čakanja, da se stvari izboljšajo.
Čas je, da vzamem stvari v svoje roke.
Čas, da nekdo drug pripravi mineštro.
Vzel bom radio, čeprav nima napajanja.
Vendar ga bom vseeno vzel."
Zaželi mi srečo, Gertie.
Mavis, popazi nanjo.
Nisi se hecal, kaj?
Ne. Nisem se.
Ni se hecal.
Ne bomo ti dovolili oditi, Joel. Tu te potrebujemo.
Tim, ni res. Prosim vas, ničesar ne počnem.
Joel, to ni res. Popravljaš radio. Pripravljaš mineštro.
Prav.
Res ne zveni pomembno, ko to povem na glas.
Cenim, kar poskušaš. Res.
Samo ne zdi se mi, da bi spadal kam.
Nočem si ob koncu sveta še umreti sam, zato …
Glejte, vem, da vas me ima večina za majhnega, ubogega,
srčkanega ježka.
Ampak znam poskrbeti zase.
Verjetno sem veliko močnejši, kot si morda mislite.
Naredili smo ti zemljevid. –Hvala, Karen.
Samo pazi nase.
Vse te bo poskušalo ubiti.
Ostani na preži. Uporabi svoje prednosti.
Hiter in majhen si, zato … –A tako.
Ne bori se. Samo teci in se skrij.
Hvala, Ray.
Če te pojedo, si kreten.
Prav. –Lepo.
Rad vas imam. Povejte Aimee, da se vidiva čez sedem dni.
Verjamemo vate. –Imaš to, Joel.
Kje sem?
Ni ravno koristen.
Prav, veš kaj?
Treba bo iti na zahod. Ne?
No, potem pa storimo tako.
Začnimo z nečim enostavnim. Na zahod.
Ne, v tisto smer je. Zahod je v tej smeri.
Sranje.
Rešimo se neodločnosti. Pojdimo kar v to smer.
Pa je. Prva odločitev sprejeta.
"Draga Aimee, začel sem s tem.
Res sem začel!
Iskreno, mislil sem, da bo veliko huje.
Za zdaj ni tako hudo.
Videl sem veliko znakov smrti, toda nobene prave smrti.
Zato drži pesti."
Jajčeca pošasti.
"Poskušam ostati pozitiven. Vreme je lepo.
Diham svež zrak. Kaj še lahko povem?"
Prima.
Ne.
Teci in se skrij.
Skrij se v hišo.
Ne.
Ne, ne …
Ne!
Ne, ne …
Ja! Odgrizni ga!
Čakaj! Počakaj me!
Kam greš?
To pa je bilo hudo.
Lepo imaš.
Lahko prisedem?
Hvala.
Si povsem sam?
Ja. Jaz tudi.
Fant?
Tako ti je ime? Fant? Ime ti je Fant.
Jaz sem Joel.
Lepo te je spoznati.
Hvala, ker si mi rešil življenje, Fant.
Je to obleka?
Oprosti.
Prav, ne bom se je več dotikal.
Je bila od tvoje lastnice?
V redu je. Ni ti treba govoriti o tem.
Oprosti.
Čakaj, si mislil, da sem ona?
Tudi jaz se bom ulegel. Saj …
V redu je. Samo moj nahrbtnik je.
Veš, tudi jaz sem nekoč imel dekle.
Mislim, da bi ti bila všeč. Nedvomno bi se vidva ujela.
Obožuje pse. Mislim, vse živali. Velika ljubiteljica živali je.
Nisem je videl že sedem let.
Dolgo je že. Zato jo poskušam poiskati.
Nikomur nisem povedal tega, ampak sem malce živčen.
Lahko noč, Fant.
Šibkost: psi.
To si ti.
Saj nimaš slučajno tu nekje napajanje za radio, ne?
Ker imam …
Pozabi.
Šminka.
Aimee.
Ej, lahko obdržim to?
Hvala.
Prav. To je potem to.
Hvala za sprejem.
Bolje, da se neham pogovarjati s psom.
Prav, se vidiva.
Prav.
Ej, ne. Nič od tega. Da te ne slišijo.
Želiš iti z mano?
Prav, lahko greš.
Pojdiva, pridi.
Ja, tole lahko vzameva. Želiš, da jo spravim v torbo?
Dobro, v redu je. Spravil jo bom na varno.
Obljubim.
Odhaja na varno v nahrbtnik.
Vidiš?
Prav, si pripravljen?
Pojdiva, pridi.
V redu, to se mora res končati.
V bistvu je prav prijetno, imeti družbo.
"Draga Aimee, ugani kaj.
Psa imam in res je super. Ime mu je Fant.
Rešil me je pred ogromno žabo v bazenu,
ki me je poskušala pojesti s svojim jezikom.
Nato sva se družila v avtobusu. Res sva dobra ekipa.
Ugotovila sva, da imava tudi veliko skupnega.
Zdi se mi, kot da lahko govoriva o vsem.
Morala bi naju videti tu zunaj. Pravi izraziti dvojec sva.
Ne vem, ko sva skupaj, se mi zdi,
da sva nezaustavljiva."
Kaj počneš? Kaj imaš tu notri?
Mojbog. Ja, pridi! Morava iti! Pridi!
Jagode.
Vitamini. Krasno.
Kaj? Kaj počneš?
Ampak tako dobro izgledajo.
Ja, veš kaj? Mislim, da ne smem jesti tega.
"Prav noro, kako pozabiš na svet. Kot so vonjave,
trava, drevesa, rože.
Seveda občasno naletiš tudi na presneto truplo, ampak … "
Joj, ne. Padel sem v luknjo.
Prav, moram samo …
splezati ven.
Splezam pa že lahko.
Joj, ne.
Tole je slabo.
Tole je res slabo.
Nehaj. Zaveži!
Vrv je, trap trapasti.
Daj jo okoli stopala in se je oprimi!
Prav, drži se!
Vleci!
Si jih želiš pogledati? Sranje!
Minnow, pokončaj jih.
Ena, dve, tri, štiri in …
Ali smo …
Vedno štej do pet. –Je to samurajski meč?
Zakaj si padel v peščenjakovo gnezdo?
Saj nisem namerno. Samo hodil sem.
Kako ti je ime? –Joel.
Joel Dawson.
Jaz sem, Clyde. To je Minnow.
Srečo imaš, da nisva pošasti. Vpil si kot neka deklica.
"Tole je slabo, res slabo!"
Dobro, ne zvenim tako. Moj glas ni tako piskajoč.
Ja, pa je. –Res je.
Bolj je piskal od mojega in jaz sem stara osem.
Kaj zaboga sploh počneš tu ves sam?
Saj nisem sam. S Fantom sem tu.
Ne, čakajta! Čakajta!
Mojbog, kuža je!
Pridi sem, Fant!
Skoraj sta mi ubila psa. –Oj, Fant!
Kaj se je zgodilo s tvojo kolonijo?
So te nagnali?
Ne, pravzaprav sem odšel sam.
Nekaj sem moral opraviti. –Ukradel si hrano, kajne?
Kradljivec hrane je. –Ja.
Ne, nisem ukradel hrane. –Pa že.
S svojo kolonijo smo si bili zelo blizu. Kot družina.
Res so bili razburjeni, ker sem odšel.
Čas za odhod, Minnow. –Čas za odhod? Zakaj?
Kaj je potem …
Kaj pa je to?
Mnogo stvari je lahko. –Drevesni plamen, čredni postopač.
Skalnati kopač.
Trgalec udov, drobilec udov. In moj najljubši pihalec.
Prav, razumem. Veliko imen.
Karkoli že je, je tvoje kričanje vzelo kot klic za večerjo.
Če je zaznal tvoj vonj, ti zna nekaj časa slediti.
Ej, mogoče bi lahko šel z vama.
V katero smer pa si namenjen?
Na zahod grem.
Proti obali. Do Jenner Beacha.
Ja. Saj še ne greva proti severu.
Ne gresta še proti severu. –Pridi.
Ja, kakor želita.
Če želita, da grem, bom šel.
Pridi.
To pa je dobra vadba.
Dekle, kaj?
Ja.
Zapustil si dobro, varno kolonijo, da prepotuješ vse do oceana
za dekle, ki je nisi videl že od 17. leta?
Ne, vem, kaj si misliš. Vem, kako zveni. Noro je.
Ampak … ne vem.
Če bi poznal najino povezavo, bi drugače razumel to.
V bistvu sva pred nekaj tedni ponovno prišla v stik preko radia.
In je še vedno tam. Prav čarobno je. In prijetno.
Tudi ona ljubi mene, zato lahko nadaljujeva, kjer sva ostala.
Ne vem, še je prisotno. –Si že slišal za "podvig bedaka"?
V redu, sem bedak, ker verjamem v resnično ljubezen?
Ne, bedak si, ker si tu povsem sam,
niti malo ne veš o preživetju.
Zaradi vetra. –Zanič streljaš,
pa vseeno imaš odnos, kot da si nekakšen častni bojevnik,
ki plapola s krili ljubezni.
Ne gre tako. –Prav.
Res spodbuden govor.
Prekleto! –Prezatopiš se.
Kaj? –Prezatopiš. Preveč razmišljaš.
Sama si vedno razčistim misli in si rečem:
"Šivanka skozi vodo."
Verjemi. Moj oči je bil najboljši lokostrelec v moji koloniji.
Kaj res? Prav, zakaj mi potem on ne daje lekcije?
Ker jaz nisem njen oče. –Ja, mojega so ubili.
Ko smo še živeli na podzemni postaji.
Skupaj z Elliotom.
Kdo je Elliot?
Moj sin.
Žal mi je. –Naj ti nikar ne bo.
Vsi imamo takšne zgodbe. Ni tako?
Šivanka skozi vodo.
Ej, to je bilo precej blizu.
Bolje je. –Kar dobro, ne?
Kajne?
Ti povem kaj, mali. Če boš ostal z nama, moraš vedeti stvari.
Ja, prav. –Prva lekcija. –Prav, povej.
Vedno preveri z višave, če je le to mogoče.
Vedno. –Lažje predčasno opaziš tiste velike.
Vsaj lepo je vedeti, da nam tisti stvor več ne sledi.
Ne. Vsekakor nam še sledi. Pravkar sem ga videl.
Kaj? –Ja.
Pihalec. –Vedela sem!
In to veliki pesjan. –Veliki pesjan.
Tudi tvoj vonj je našel. Težko se ga bo znebiti.
Zakaj potem še stojimo tu?
Pomiri se. Pihalci niso hitri.
Moramo naprej.
Do zdaj bi morali že iti.
Moj vonj je našel. –Ja, vsekakor ga je.
Prideš? –Ja!
Kam sta sploh namenjena? –Na sever.
Do gora. –Kaj pa je tam?
Do kraja imenovanega Snow Mountain Wilderness.
Menda je tam kolonija polna preživelih.
Mraz in višina pomagata odganjati proč pošasti.
Vsekakor bi moral iti z nama.
Saj bi, ampak kot veš …
Moraš poiskati svojo punco.
Minnow.
Če bi jo poznala, bi ti bila zelo všeč.
Res je super oseba. –Ti ji ne boš všeč,
saj nisi mogel iti niti iz gnezda peščenjaka.
In iskreno? Všeč si mi samo zato, ker imaš res super psa.
Tole je bolelo. –Tako nekoristen si.
To samo pomeni, da si ji všeč.
Res je prestala veliko.
Ja. –Res nadležno.
Joel. –Kaj?
Ne premikaj se.
Mojbog, zakaj? –Daj mi svojo majico.
Majico? Kaj misliš s tem?
Tvojo majico. Daj mi svojo majico.
Prav. –Daj, pohiti.
Poslušaj ga, Joel. –Daj mi svojo majico.
Tiho, saj poskušam.
Počasi, kar počasi.
Tako, ja. –Je pihalec?
Ne. –Kaj pa je potem?
Počasi. Skloni se naprej. –Če ne preživim …
Tako, ja.
Stoj zelo pri miru.
Prav.
Prav, kolega.
Kar počasi.
V redu je.
V redu si.
V redu je. V redu si.
Dobro, tako.
Kar pojdi.
V redu je.
Dobro je, kar pojdi.
Kar pojdi.
Priden.
Zakaj se bojiš? Skalnati polži so prijazni.
Tudi prijazni obstajajo?
Vedno jim lahko razbereš iz očes. Samo poglej jih v oči.
Tale nam je verjetno tudi rešil življenje.
Tvoj vonj bo razširil po vsem pobočju.
Mater, tisti pihalec ne bo vedel, kam iti.
Torej bo pihalec sledil moji majici?
Hvala, g. skalnati polž. –Hvala, g. skalnati polž.
Ja, zelo so občutljivi.
Vendar te znajo zmleti …
v trenutku.
Na čem pa delaš?
Samo na majhnem projektu, ki sem ga začel v svoji koloniji.
Vedno, ko smo naleteli na novo pošast, sem jo vnesel.
Risba. In malo informacij o njej.
Kot so prednosti, šibkosti. Takšne stvari.
Tako sem dobil občutek, da nekako pomagam.
Kar dobro rišeš. –Hvala.
Tega pa sem že videl. Grda baraba. –Ja.
Ne ustvarja hrupa. –Ja.
Prav tako pa ne mara strela v glavo s šibrovko.
Tole lahko dodaš notri.
S šibrovko v obraz. Prav, zapisano.
Dovoliš, če … –Seveda.
Hvala.
Šestnajst sem bil star, ko se je zgodilo.
Ja, vse so poslali gor, da jo pospravijo.
Drznili so si nas označiti za srečneže.
Samo zato, ker karkoli je že bilo v bombah, ni vplivalo na nas.
Da se te izrine z vrha prehranjevalne verige že ni sreča.
Ja, starša sta mislila, da če nam uspe priti iz Fairfielda,
bomo morda še preživeli. –Čakaj malo.
Iz Fairfielda si?
Ja, zakaj?
Še nikoli nisem nikogar srečal iz Fairfielda.
Tisti kraj je bil v bistvu epicenter vsega.
Sranje, iz tam sem slišal le grozne zgodbe.
Ja, kar slabo je bilo.
Tvoja starša?
Ne.
Ne, samo jaz sem še.
Nisem ju mogel rešiti.
To si ves čas govoriš?
Iz Fairfielda si.
Še tu ne bi smel biti. Ni tako?
Bolj znaš preživeti, kot sem si mislil.
Še nihče mi ni nikoli rekel nečesa tako prijetnega.
Začetek je dober.
Nadaljuj s tem.
Takšna knjiga bi morda lahko še nekomu tu zunaj rešila življenje.
Hvala, Clyde.
Ali si …
prepričan, da je tvoje dekle vredno tega?
Da greš skozi takšno pot?
Ja.
Ja, pa je.
Nikar se ne ustali, Joel.
Prav ima.
Ni ti potrebno.
Niti ob koncu sveta.
Prav! Čas je, da se pospravi tabor. Pojdimo!
Druga lekcija.
Ali imaš topli obrok, ali pa naspano noč.
Ne pa oboje. –Ne pa oboje.
Resno misliš to?
Če nekaj zavoha našo hrano, bo v roku ene ure že tu.
Zakaj mi nista povedala tega? Jaz nisem imel nič od tega.
Vsega pa ti ne morem povedati. Dohajaj.
"Ubila te bom, Joel Dawson! Pojedla te bom kot brokoli!"
"Jaz sem Joel in ne morem zaščiti svoje punce,
ker sem nekoristni, nerodni mali najstnik."
"Ampak moraš me rešiti! Kaj me ne ljubiš?"
"Ampak ne morem, ker … "
Kaj? –Tvoja punca umira.
Kaj? –Šivanka skozi vodo.
Šivanka skozi vodo.
To! Vidiš? V center!
Si si dobil občudovalko, kaj?
Ej, moramo iti.
Prav. Pridi. Pridi, moramo iti.
Minnow? Kaj počneš?
"Draga Aimee, Prijatelja imam.
Človeška prijatelja.
In učita me vsega, kar znata.
Kot je tretja lekcija: ne hodi po bližnjici.
Osma lekcija: Vsak dan vadi streljanje.
S svojim samostrelom že postajam kar dober."
Vidiš? –Ni slabo.
"Deseta lekcija: nogavice imej suhe.
Ta je sijajna.
Nekako se mučim z drugo lekcijo: Ne moreš oboje.
Ta pa ni sijajna."
Ne oboje.
Daj no, Joel. Ne oboje.
"Res sem utrujen."
V redu, veliko stvari tu spodaj se ne smeš dotikati ali pa jesti,
ampak takšni praproti imajo protistrup.
Prav pride pri slabih situacijah s kačami in polži.
Dober vnos za tvojo knjigo. –Ja, že vnašam.
Tiste, ki izgledajo kot žuželke, nimajo stranskega vida.
Nimajo …
Tisti, ki izgledajo kot kuščarji, zanič plezajo.
Tisti, ki izgledajo kot dvoživke,
se radi skrivajo, prežijo in te pojedo.
Potem so tu še peščenjaki. Ti pa so res od hudiča.
Od hudiča!
Ja, vem. Padel sem v njihovo luknjo.
Ti si videl navadne čebele.
Čemur pa si v vsakem primeru želiš izogniti, pa je matica.
Kako naj vem, da je matica?
Prvi namig je, ogromno plavut, ki reže skozi zemljo,
sledijo pa ji razni zvoki in vsemogoče vibracije.
Vpiješ v bolečini,
medtem ko se te trga na pol, pa je drugi namig.
Razumem. To si bom zapomnil.
No, približujemo se točki, kjer se naši poti ločita.
Iti moraš na zahod proti Jennerju, plažam.
Lahko pa si razumen, pojdi z nama v gore.
Ja, mislim, da sem bil razumen že vse življenje
in to me ni pripeljalo nikamor.
Pojdi z nama. Moč je v številu, ne?
Sicer pa mislim, da smo dobra ekipa.
Ne, tudi jaz mislim tako. Samo …
Samo nekaj moram še prej opraviti.
To ni pošteno!
Kaj se dogaja?
Zakaj moraš iti?
Ker mi to dekle veliko pomeni. Saj razumeš?
Daj, no. Saj veš, da moram opraviti to. Govorili smo o tem.
Veš, kaj? Nekaj imam zate.
Ne vem, če sploh veš, kaj je to …
Šminka?
Kaj? –Ja.
Ja, res je …
Vzamem nazaj tiste besede prej.
Aimee boš všeč.
Hvala, Minnow. Malo si smrkava.
Ja.
Prav, pridi.
Še zadnja lekcija.
Prisluhni svojim občutkom. Držali te bodo živega.
Ja, kaj pa, če imam porazne občutke?
Umrl boš.
Glej, dobri občutki pridejo s preteklimi napakami.
Če imaš dovolj sreče, da preživiš nekaj napak,
boš dobro tu zunaj.
Tudi to zna biti priročno.
Krasno. Imaš še kakšno, ki bi mi jo lahko dal?
Eno dobiš.
Potegni varovalo in štej do pet. Ne do štiri, ne do šest.
Do pet. Razumem.
V redu boš.
Minnow? Pojdiva, mala.
Ej, do sem si prišel vse od Fairfielda.
Kaj pa je še 50 kilometrov?
Že prihaja.
Pozdravljen.
Saj vem. Tudi jaz ju bom pogrešal.
Sicer pa je bila to dobra odločitev. Dobra je.
Saj se tebi zdi dobra, ne?
Pridi, Fant.
Je že v redu. Bom raje …
Ti lahko poješ to.
Jaz se bom držal fižola.
Dobro je.
Ne bom jedel tega, zato …
Ej, pridi. Ne smeva se ustavljati.
Saj vem. Veliko strašnih reči je. Strašnih čolnov.
Nekako strašnih znakov.
Ampak nič takšnega, česar še nisva videla.
Ostati morava pogumna.
Kaj je? Kaj se dogaja? Si v redu?
Slišiš kaj, Fant?
Fant, Fant!
Fant! Si v redu?
Morava začeti komunicirati.
Slišim.
Morava iti.
Res morava iti. Prosim, pridi ven izpod race.
Morava iti.
Joel. Si v redu?
Si v redu?
Joel! Spravi se iz avta!
Teci, Joel! Teci!
Teci! Pojdi!
Lahko preživiš to. Rada te imam.
Ne.
Fant?
Si v redu?
Ja, v redu si! V redu si!
Kajne?
Ubijalca pošasti sva!
Veš, že sedem let nisem občutil dežja.
Kar super je.
Ej, Fant. Misliš, da sem nor?
Da sem šel na takšno pot?
Pozdravljen.
Sveta nebesa.
Živa si.
Mislim, vklopljena si.
Imam še za 51 minut baterije. Kako ti je ime?
Joel.
Moje ime je Joel. –Pozdravljen, Joel.
V veliko veselje mi je, da te spoznam.
Moje ime je Mavis.
A če bi ga moral zapisati,
bi ga zapisal z 1 in ne z I.
Ja, vem.
Spoznaš se na Mav1s produkte. Sijajno!
Ve naj bi bile naslednja velika zadeva.
Ne morem verjeti, da govorim z eno.
A če bi ga moral zapisati,
bi ga zapisal z 1 in ne z I.
Ja. To si že rekla.
Pred leti, me je odgriznilo na pol nekaj
od česar nisem utegnila dobiti ime.
Do sem se splazila v zavetje in se ugasila,
v upanju, da me bo nekoč nekdo našel.
In zdaj si tu!
Neverjetno. –Joel, čeprav govoriš z mano,
za kar sem nepopisljivo hvaležna,
te lahko vprašam, kaj počneš izven svoje kolonije?
Ja … –Si ukradel hrano?
Ne.
Ne, nobene hrane nisem ukradel.
Pravzaprav sem na misiji, da poiščem dekle.
Ja, Joel. Prijetna dama ti je padla v oko!
Kako ji je ime?
Njeno ime je Aimee. Z enim I-jem in dvema E-jama.
Zveni kot čudovita oseba, Joel.
Ti lahko s čim pomagam
pri tvoji misiji za Aimee z enim I-jem in dvema E-jama?
Ne. Cenim to, Mav1s, ampak na žalost ne moreš.
Razen, če nimaš nekje vir napajanja za radio SK–21.
Ne, ampak …
V čast bi mi bilo podariti svojo preostalo napajanje,
če ti bo to pomagalo pri tvoji misiji
za Aimee z enim I-jem in dvema E-jama.
Verjetno misli, da so me do zdaj že požrli.
To je tako razburljivo!
Deluje! –Hura!
3022? Javi se, 3022.
Joel? –Aimee! Hej.
Tvoja kolonija mi je rekla, da prihajaš sem. Si v redu?
Skrbelo me je. Tako dobro te je slišati!
Ja, tudi tebe je dobro slišati. Ja, živ sem. Dobro sem.
Ne morem verjeti, da resno počneš to.
Saj vem, noro je. Aimee, komaj čakam, da ti povem vse.
Počutim se kot prerojen človek.
Morala bi me videti tu zunaj. Borim se s pošasti.
Zdaj sem v motelu z robotom in psom.
Kaj? Zveni noro.
Kako daleč si od Jenner Beacha?
Kako daleč? Blizu sem že.
14,9 kilometrov od tebe. –Joel, poslušaj.
Čudovito novico imam.
Pred nekaj dnevi so se prikazali neki preživeli in nas bodo rešili.
Spravili nas bodo od tod!
Resnično mi pomagajo s kolonijo.
V redu, spravili vas bodo od tam? Kako to misliš?
Ne spomnim se kdaj sem se nazadnje počutila, da bo vse …
Aimee?
Sranje.
Moja baterija se je avtomatsko ugasnila,
da ohrani še mojih zadnjih 15 minut napajanja.
Zelo mi je žal, Joel. –Ne, je že v redu, Mav1s.
Ni se ti treba …
Joel?
Že zelo dolgo časa nisem bila zunaj.
Ja, tudi jaz nisem bil.
Izvoli. –Te kaj muči, Joel?
Vse mi lahko poveš, saj sem sočutna poslušalka.
Prav tako pa bo moj spomin čez 14 minut trajno izbrisan.
Poznaš občutek, ko se popolnoma daš v svet?
Ko si tako prepričan vase?
In ko si tik pred tem, da prečkaš ciljno črto,
pomisliš, kako je to najbolj neumna stvar, ki si jo lahko storil?
Meni se to ne zdi neumno, Joel.
Meni se zdi romantično.
Ja, kajne? Ti že razumeš.
Romantično, ravno to je …
Ne obupaj nad svojo misijo, Joel.
Ko jo vidiš, bo cenila veliko romantično gesto,
katero izkazuješ s tem potovanjem
in ganila jo bosta tvoja prijaznost ter sposobnost vodenja.
Hvala, Mav1s.
Verjetno pa je tudi, da Aimee ne bo videla teh vrlin v tebi
in boš prepotoval veliko razdaljo,
zgolj zato, da si na koncu razočaran.
Morda se boš medtem naučil dragocene lekcije.
Prav.
Verjetno pa je tudi to, da sploh ne boš preživel poti
in te bodo pojedle mutirane žuželke …
Prav. –Dvoživke. –Sem razumel.
Na toliko načinov lahko umreš.
Sem razumel. Hvala za …
Hvala za to.
Bi rad videl moj trik, Joel?
Prav.
Kakšno je tvoje polno ime in kje si se rodil?
Joel Dawson. Fairfield, Kalifornija.
Kako prijetna starša imaš, Joel.
Mojbog.
Sam nimam niti fotografije.
Kaj bi ta trenutek rekel svoji mami, Joel,
če bi imel priložnost?
Najbrž bi ji rekel, da sem v redu.
Uspelo mi je priti v kolonijo.
Spoznal sem veliko zelo dobrih ljudi,
ki so zelo dobro poskrbeli zame.
Tudi oni so veliko izgubili, zato …
Tako zelo vaju pogrešam.
Tako mi je žal.
Poglej! Nebeške meduze!
Neškodljive so in precej prijetne.
Canis familiaris!
Našel si moje stopalo. Hvala!
To je moj pes. –Sijajen je.
Ja, priden fant je.
Joel, bi rad poslušal glasbo?
Ja, prav.
Veš, narava zna biti prijetna, ko te nič ne poskuša ubiti.
Mav1s?
Hvala ti.
Neki preživeli so se prikazali v taboru.
Saj me ne rabi skrbeti za nekaj takšnega, kajne?
Mislim, kakšna je verjetnost, da so krasni
in mojih let in morebitna romantična grožnja meni?
Skoraj ničelna, verjetno.
V bistvu se mi zdi dobro. Mislim, da sva povsem dobro.
Oziroma, dajva raje pospešiti, v primeru, da …
V redu, veš kaj?
Pojdiva po drugi poti.
Fant?
Fant, kam greš?
Matica.
Fant! Teci!
Dajmo!
Čakaj! Fant!
Fant, ne morem teči tako hitro!
Mojbog. Tako mi je žal.
Žal mi je.
Kaj počneš?
Da si ne bi drznil.
Kaj počneš?
Ne, čakaj! Fant!
Fant!
Fant, da niti ne pomisliš na to!
Nikar! Ne počni tega.
Nikar. Ne!
Štej do pet.
Ena, dve …
Dve. Tri, štiri …
pet!
To!
To! Mojbog!
To je bilo vrhunsko.
Počutim se kot Tom Cruise.
Kaj, hudiča?
Mojbog.
Spravi mi to obleko izpred oči!
Fant.
V redu. Ne …
V redu, mislim, da sem dobro.
Mislim, da sem jih vse spravil dol.
Kaj?
Mojbog! Ne!
Ti!
Ti si kriv za vse! Pa kaj je narobe s tabo?
Zakaj me ne poslušaš?
Sploh veš, kaj si storil? Skoraj si naju ubil!
Morala bi paziti drug na drugega.
Jaz ne bi tega nikoli stori tebi. Nikoli!
Pustil si me na cedilu! Mojbog!
Ta presneta obleka! Ne prenesem je več!
"Draga Aimee, ne izgleda dobro.
In z 'izgleda', ne vem, o čem sem sploh govoril.
Ne čutim svojih stopal.
Ali pa svojega obraza.
Mislim, da umiram."
Ubila te bom, Joel Dawson! Pojedla te bom kot brokoli!
Takšni praproti imajo protistrup.
Prav pride pri slabih situacijah s kačami in polži.
Če kdaj najdete najboljšega psa vseh časov,
je to Fant.
Prosim, pazite nanj.
Povejte mu, da ga imam rad.
Ste kje videli mojega psa? Povejte mu, da ga imam rad.
Ste ga kje videli? Vpil sem nanj.
In ne vzemite mu obleke iz ust. Ne mara tega.
In zdaj ga morda ne bom nikoli več videl.
In prosim, ne vpijte nanj. Vem, da ne boste.
Joel.
Mojbog.
Ti si. –Aimee?
Ne morem verjeti, da ti je uspelo.
Mojbog, ne morem verjeti, da ti je uspelo.
Uspelo ti je, Joel.
Si v redu? –Ja.
Kako si lepa.
To je bilo lepo.
Aimee?
Aimee.
Počasi.
Še vedno si zdelan zaradi strupa. Kako se počutiš?
Počutim se dobro.
Dobro. Ne … v redu sem.
Kako je bilo? Mislim, moraš mi povedati vse.
Iskreno, sploh ni bilo tako hudo.
Ne vem, o čem se vsi pritožujejo.
Ne, grozno je bilo.
Skoraj sem velikokrat umrl.
Tako dobro te je videti.
Srečo sem imel, da si me pravočasno našla.
Glede tega.
In poljubila sva se.
Zelo si haluciniral. –Kako super je bilo to?
Poljubil si starega Peta.
Oj, Pete. –Ja.
To bi bilo res za crknit.
Ja, res sem ga.
Ne vem, kako preiti iz tega.
Kaj si po radiu govorila o …
Ja, od nikoder so se prikazali kapitan jahte in posadka.
Si res rekla kapitan jahte? –Ja.
In pravi, da nam lahko najde varen kraj za živeti, nov dom.
Ravno pakiram stvari. –Zakaj je kapitan jahte?
Ker je pravi kapitan jahte, tepec.
Mojbog. Bodi prijazen, Bill.
Kaj? –Poskušam poslušati.
Kakorkoli že, nekaj sem ti želel reči …
Aimee!
Novo puščanje imamo na glavni cevi.
Baraba curlja sladko vodo po vsej plaži.
Ja, hvala, Janice. Takoj pridem.
Oj, Joel.
Hej, Janice. Lepo te je spoznati.
Vsi so tako stari.
Prišel si med norimi časi.
Lahko dava to na stran? –Ja.
Dajva to na stran. Pa že.
Vse razpada, Aimee.
Ne vem, kaj se dogaja. Kaj naj storimo?
Ja, saj vem, Janice. Žal mi je.
Janice, lahko … Mi podaš ključ?
Kakšen nered.
Kdo je pustil halugo na soncu? To bi moralo biti že spakirano.
Muhe bo privabilo. –Otekle so mi.
Mislim, da stopala ne bi smela biti takšne barve.
Pravi trenutek.
Vidva! Joel, to sta Dana in Rocko.
Kako gre? –Onadva sta iz jahte.
Prima.
Je to ročni top?
Domače izdelave.
Kateri od vaju je potem kapitan jahte?
To pa bom jaz. Kapitan Brooks Wilkinson.
Avstralska kraljeva mornarica. –Ljubi Bog.
Seveda upokojen. Moja posadka me kliče Kap.
Kako si? Torej si spoznal tadva osebka,
ampak ta prelepa dama, to je naša jahta.
Nekoliko razkošna za moj okus, vendar opravi svoje delo.
Kap, to je Joel. –Joel, točno.
Joel je skupaj prepotoval sedem dni na površju, da pride sem.
Sedem dni? –Ja, sedem dni.
To pa je bilo potovanje, Joel. –Ja, res je bilo.
Ne razumem. Zakaj si zapustil kolonijo, Joel?
So te zasačili pri kraji hrane?
Ne, niso me zasačili pri kraji hrane.
Zakaj vsi omenjajo to? –Prišel je zaradi ljubezni.
Lepo od tebe. Zelo lepo.
Ni je bolj častne misije, kot je ljubezen.
To ve vsak mornar, vreden soli.
Ej, Kap. Bomo spekli to sranje ali ne?
Zdi se mi kot da imam na ramenih King Kongova jajca.
Očarljivo, Rock, res.
Joel, izgledaš kot nekdo, ki se spozna na žar.
Pomagaj nam in zaneti ogenj.
Pravzaprav mislim za trenutek nadoknaditi z Aimee, če je …
Se opravičujem. Stara navada.
Šele prideš in ti že poskušam dajati ukaze.
Vama bom dal malo zasebnosti. –Hvala. –Ja, namaste.
Želel sem samo …
Ej, Joel. –Ja?
Nocoj bomo imeli noro poslovilno zabavo.
Nič preveč finega,
ampak moramo nazdraviti za tvojo dobrodošlico v kolonijo.
Prav. –Prvo pivo častim jaz.
Hvala. Prijazen je.
Sam si vari pivo.
Pozdravljena, draga. Kako si?
Seveda si.
Oprosti, samo toliko se trenutno dogaja.
Dovoliš? –Ja.
Noro je. –Prav prijetno je tu.
Zakaj morate oditi?
Res je lepo, samo ni varno. –Točno.
Vse nas je strah.
Celo v vaš bunker so prodrli in ste vsi mladi in močni.
Ej, Aimee?
Vem, da se ravno veliko dogaja, ampak …
Saj veš, vse do sem sem prišel, da te vidim,
zato samo preverjam.
Samo zanima me, kako se počutiš glede tega.
Mislim, da je to najbolj romantična stvar,
ki jo je kdo kdaj storil zame. –Res? Dobro, ker …
Ampak poslušaj, Joel.
Ko sem po radiu govorila s tabo, je bil tako prijeten pobeg
od vsega stresa, zaradi vodenja kolonije.
In …
Mislim, verjetno si še edina živeča oseba,
ki jo poznam iz starega življenja.
Iz Fairfielda.
Tukaj pa nastopi "ampak", kajne?
Ampak mislim, da ti nisi zato prišel sem, Joel.
In tako zelo me veseli, da te vidim.
Samo jaz …
Nisem več ista oseba, kot sem bila takrat.
Sedem let je dolga doba.
Izgubila sem ljudi. Svojo mamo, prijatelje in …
Lani sem izgubila nekoga
in veliko mi je pomenil.
Joj, počutim se kot bedak.
Ne, nikar. –Sploh nisem …
Sploh te nisem vprašal, če lahko pridem.
Samo tako sem se veselil, da sem kar odšel.
Ne vem, kaj sem razmišljal.
No, vem, kaj sem razmišljal.
Da bi prišel in bi se zaljubila
in bi bila srečna.
Joel.
Ampak ti me ne želiš.
Tako mi je žal. Morala bi kaj reči po radiu …
Ne, je že v redu.
Vem, da si nisi tako predstavljal tega, ampak …
še vseeno boš šel z nami, ne?
Odšel z vami na jahto?
To je naša priložnost za preživetje.
Daj Kapu priložnost.
Povej nam.
Ja, Kap. Povej nam novo zgodbo.
Ja, daj. –Štiri leta po Agathi.
HMS Brisbane. Prva izmena.
Bil sem prvi človek, ki ga je videl priti preko zidu.
Ogromen kuščar, visok dve nadstropji.
Zagnal sem alarm. Prepozno.
Tisto noč smo izgubili 1032 duš.
Tisti, ki smo preživeli, smo odrinili na morje.
Mislim, da ne bo pomote. Izgubili smo to vojno. Ne?
Na kopnem ni prostora za človeštvo.
Ampak tam zunaj? Imamo priložnost.
Jaz imam …
Oprosti. Samo vprašanje imam.
Preživel sem sedem dni na površju
in če sem to zmogel jaz, potem zmore dobesedno vsak.
Sedem dni na površju? Očaran sem.
Zato imamo morda še vedno možnost za boj
in saj veste, da osvojimo nazaj svoj svet.
Jaz imam načrt.
In če imaš ti boljšega, so me sama ušesa.
In ti bom stal ob strani. –Želiš slišati …
Želiš slišati moj načrt? Gre za …
Samo …
Ničesar nimam.
Ne, jaz sem kriv.
Nisem te želel postavljati na takšen položaj.
Aimee pravi, da znaš narediti vrhunsko mineštro.
In da si izvrsten z radiem.
In sam Bog ve, da rabim strokovnjaka za komunikacije.
Nekoga, ki bi Rocka naučil kuhati.
Imate kakšen radio, ki ga lahko uporabim?
Želim poklicati svojo kolonijo.
7045, tu 3022. Javi se.
7045, tu 3022. Je kdo tam?
Tim? Ava? Kdorkoli? Konec.
Kap meni, da ti bodo teknili prigrizki.
Veš, on vari svoje pivo.
Ja, sem slišal. –Dobro je.
Prima. Hvala.
"Vedno bomo tvoja družina. Poljubčki! –KALA"
"Bolje zanjo, da je vredna! –TIM"
"Radi te imamo, Joel. Hitro se vrni! –KAREN"
"Tudi Gertie te bo pogrešala!"
"Kmalu se vrni domov, Joel! –MAYA"
Halo? Je kdo tam?
Ja! Ja, Ray, si to ti? Jaz sem, Joel.
Joel? Mojbog!
Klapa, Joel je! Uspelo mu je!
Saj se hecaš? –Hej, klapa!
Jaz sem, Joel. Na varnem sem.
Uspelo mi je. Pri Aimejini koloniji sem.
Uspelo mu je! –Mojbog, živ si?
Tako dobro vas je slišati. –Tudi tebe, kolega.
Si v redu? –Zdi se, kot da je minilo res dolgo.
Toliko vam imam za povedati. –Povej nam, kaj si videl.
Videl sem matico peščenjakov. –Kaj je matica peščenjakov?
Ne vem, ampak sem jo razstrelil.
Razstrelil sem jo z granato. Si lahko mislite?
Kje si dobil granato? –Ja, res je bilo noro in …
Kaj še? Spoznal sem dva zares super preživela.
In naučila sta me razne stvari. Živita na površju in …
Saj res, spoznal sem Mav1s.
Govoril sem z delujočo Mav1s. –Nemogoče! Kakšna je?
Bila je zelo informativna, čustvena in …
In imel sem tudi psa …
Joel. Psa si našel? –In kako je z Aimee?
Zelo …
Zelo dobro.
Joel, da si preprosto preživel to pot, je neverjetno.
Ponosni smo nate, Joel.
Kako vas pogrešam.
Kako je vse pri vas? Povejte mi novosti.
Ne dobro. Imeli smo številne prodore.
Številne prodore? Kako to misliš? Ste vsi v redu?
Niti ne. Dvomim, da lahko še dolgo ostanemo tu.
Klapa? –Za zdaj se držimo pri življenju.
Držite za zdaj? Kaj? Ray? Klapa?
Ne, ne … Sranje!
Halo, klapa? Me slišite?
Klapa?
Moram se vrniti.
Kaj sploh počnem tu?
Vijolične jagode.
Jagode: strupene, Fant pravi ne!
Ogromen kuščar, visok dve nadstropji. Prišel preko zidu.
Tisti, ki izgledajo kot kuščarji, zanič plezajo.
Prasec lažnivi.
Prasec.
Ti je všeč to, kaj?
Aimee.
Ej, Aimee.
Joel!
Govoriti morava. –Joel!
Povsem si pijana.
Vroč, super ojačan, super krasen, Joely Dawson!
Aimee, prosim. Res je pomembno.
Pogovoriti se morava. Takoj moraš vse spraviti od tod.
Mislim, da se bo zgodilo nekaj zares slabega.
Čutim lahko. Zelo slaba energija je tu.
Mislim, da nekaj načrtuje. Dvomim, da vas je prišel rešiti.
Kdo? –Kapitan jahte. Poskusil me je zastrupiti.
Kap? Kap je tam. Pleše.
Sovražim ga. Tako zelo ga sovražim.
Poslušaj, dal mi je strupene jagode.
In vem, da so strupene, ker mi je tako rekel moj pes.
Govorečega psa imaš?
Ne, ne … Aimee. –Obožujem pse!
Kaj pa je rekel? Kje je mali fantič?
Eden je padel!
Prosim. Poslušaj me.
Potrebujem tvojo pomoč. Nekaj se bo zgodilo.
Tvoja kolonija je v nevarnosti.
Joel. –Kaj? –Joel!
Sranje!
Aimee? –Joel? Si v redu?
Dobro jutro.
Joel, žal mi je glede udarca v obraz.
Nisem želel, da bi nas blatil po radiu. To bi uničilo stvari.
Dana, poskrbi zanj.
Dana, nikar. Ne radijskega oddajnika!
Kaj počnete? –Ste nori?
Kot ste že verjetno ugotovili, nismo na prijetni plovbi.
Z ekipo se vam želimo zahvaliti za vaše radodarne donacije.
Za hrano, vodo, zaloge, zdravila.
Resnično cenimo to.
Pomagalo nam bo do naslednje nemočne kolonije na obali.
Kradljivec hrane je!
Prav imaš.
Toda ni tako preprosto. Svet je že brez fosilnih goriv.
Ni ga več dovolj za poganjanje jahte.
Zato smo morali z našo posadko malce improvizirati za preživetje.
In našli smo pravi vir goriva. Pravzaprav ga je Rocko.
Kajne, orjak? –Ja, jaz sem bil.
Deset ton čiste moči, privezane na sprednji del jahte.
Trenutno spi.
A bo kmalu lačna.
Kaj?
Kaj naj rečem?
Stvari postanejo nore med apokalipso.
Mojbog.
Teci!
Rose!
Mojbog, umrli bomo.
Samo nekako si moram osvoboditi roke iz …
Tiste barabe moram ustaviti pred krajo naših reči!
Prepotoval si 135 km pekla.
Mislim, da lahko ustavim tri kretene.
Ti poskrbi za raka! –Kaj?
To pa je res že iz obupa.
Aimee?
Sveta nebesa.
Ne, ne …
Fant? Fant!
Fant!
Dana? Ustreli psa.
Aimee!
Ne!
Rocko? Čas je za odhod. Dajmo …
Ne, ne boš.
Fant! Moraš me poslušati.
Vidiš tam? Pojdi po Aimee.
Odplujmo!
Takoj!
Oprosti, ker sem vpil nate!
Gremo.
Prav, rak. Želiš malo …
Prav!
Ej! Poslušaj. Nočeš storiti tega.
Joj, ne.
Joel! –Aimee!
Aimee! Aimee, vrzi mi top! Vem, kako ga ubiti!
Vedno jim lahko razbereš iz očes.
Kaj počneš? Ustreli ga! –Ustreli ga! Kaj še čakaš?
Ubij ga! –Prekleto! Daj ga že!
Šivanka skozi vodo.
Kap?
Svoboden si.
Mojbog.
Sranje, umrli bomo. Umiramo.
Ne!
To je bilo neverjetno. –Kaj?
Neverjetno? Jaz? –Ja. –Praviš, da sem bil …
Hvala ti, Joel. –Ja?
Ja, jaz bi storil drugače, ampak si opravil dobro.
Prav.
Oprosti. Ja …
Izgleda bolje. Poskrbi za to.
Adijo. –Adijo, vidva.
Lahko premakneš to? –Ja. –Aimee.
Moram se vrniti k svoji koloniji, preveriti, če so v redu.
Točno, ja.
Prijatelja sta mi povedala, da je v gorah kraj,
ki je menda varen pred pošastmi.
Zato bomo morda šli tja.
Res te je bilo super videti v akciji.
In kako skrbiš za vse te ljudi in …
Tako me veseli, da si prišel.
Moram iti. Skrbi me zanje.
Ja.
Ampak imam nekaj zate.
Mojbog.
Krokodil Carl?
Mojbog. –Saj to.
Zdelo se mi je, da ga moraš spet imeti.
Izvoli.
Ne, ne morem je vzeti. Rabiš jo. –Ne.
Želim, da jo vzameš ti. Veliko bi mi pomenilo.
Res, vzemi jo.
Saj imam tako vse tu notri. Vedno lahko naredim kopije.
Hvala, ker si me navdihnila.
Da grem na to pot.
Boljše odločitve še nisem sprejel.
Prav, zdaj pa grem.
Ja. –Fant, pridi!
Bodi previden. –Ja, ti tudi.
Adijo, Aimee. –Adijo.
To je bilo …
Krasno. –Ja.
Poiskala te bom.
Bolje zate.
Prav.
Moje ime je Joel Dawson.
Star sem 24 let
in sem preživel sedem dni na površju.
Pravzaprav dvakrat.
Joel?
Klapa!
Živ sem zaradi radodarnosti neznancev
in prijaznosti krasnega psa.
S svojo kolonijo odhajam v gore.
Tam naj bi bilo manj pošasti.
Nikar me ne jemljite napak. Površje je nevaren kraj.
Ampak mislim, da skrivanje pod površjem ni več odgovor.
Tam zunaj je krasen, velik, lep in navdušujoč svet.
In vem, da mislite, da je nemogoče, vendar ni.
Če lahko jaz preživim tu zunaj, lahko vsak.
Kot mi je nekoč povedal dober prijatelj.
Dobri občutki pridejo s preteklimi napakami.
Če imate dovolj sreče, da preživite nekaj napak,
boste dobro tu zunaj.
Na tem posnetku boste izvedeli vse,
kar vem o tem novem svetu.
Večina se nas je mogla to naučiti s težka.
Upam, da bo to vsaj malo olajšalo vašo pot.
Zato povsem odprite tisto loputo.
Prav, pridi.
Nadihajte se svežega zraka. Pojdite, živite svoje življenje.
Ne bo enostavno, bo pa vredno.
Prepotoval sem 135 km, da bi našel nekaj,
kar sem 7 let pogrešal pod zemljo, ko pa je bilo ves čas nad mano.
In neverjetno je.
Saj res, še nekaj. Nikar se ne ustalite.
Ni vam potrebno. Niti ob koncu sveta.
POŠASTNA APOKALIPSA: VODIČ ZA PREŽIVETJE - 1. DEL
VODIČ ZA PREŽIVETJE - 2. DEL –Odjavljam se,
Joel Dawson.
Ne ustalite se? To so moje besede.
Dolgo potovanje je, mala. Upam, da veš, kaj počneš.
On vsekakor ne ve. Snežni pajki ga bodo verjetno dobili.
To pa ne bi bila prijetna smrt. –Raztrgali ga bodo.
Ne, bo že nekako rešil to. –Mogoče.
Režija
Scenarij
Prevod denycare
Tehnična obdelava metalcamp (DrSi)