Jag skjuter mr Marlow två gånger med kirurgisk precision.
Medan han dör tar jag det som är hans från honom.
Det är min plan.
Jag skjuter mrs Marlow i halsen.
Det är inte ett dödligt sår. Det gör henne omedelbart förlamad.
Det innebär inte att hon inte kan känna smärta.
Det betyder bara att hon inte kan göra nåt åt det.
Det är min plan.
DDX Security. Vem talar jag med?
Jag behöver säkerhetsföretagets rapport.
Det rapporterades som ett falskt alarm.
Och de hade ett falskt alarm förra veckan.
Han avlyssnade deras telefon.
Ja, den är avlyssnad.
Han spelade in mrs Marlows samtal med säkerhetsföretaget.
DDX Security. Vem talar jag med?
Theresa Marlow.
Kan ni bekräfta ert lösenord?
Tekanna.
Tack, mrs Marlow. Ytterdörrens alarm gick av.
Ja, jag är ledsen.
Är det nån mer i huset, mrs Marlow?
Jag är här med min man.
- Behöver ni ytterligare hjälp? - Nej. Tack för att ni ringde.
Det är nu det blir riktigt hemskt för mrs Marlow.
Alla har tänkt på att döda nån, på ett eller annat sätt.
På egen hand eller med Guds hjälp.
Tänk på att döda mrs Marlow.
Varför förtjänade hon detta?
Berätta er plan för mig. Berätta för mig vem ni är.
Mr Graham.
Specialagent Jack Crawford. Jag leder beteendeanalysenheten.
- Vi har träffats. - Ja, vi var oense över museumet.
- Jag gillar inte namnet. - Onda sinnens forskarmuseum.
Det är lite överdrivet, Jack.
Så du håller föreläsningar nu. Det är visst svårt för dig att socialisera.
Jag talar bara till dem. Jag lyssnar inte. Det är inte att socialisera.
Får jag...?
Var på spektrumet befinner du dig?
Jag är närmre Aspbergers och autistisk-
- än narcissistisk och sociopat.
- Men du kan känna empati med dem? - Jag kan känna empati med alla.
Det handlar mer om livlig fantasi än en personlighetsstörning.
Kan jag få låna din fantasi?
Åtta flickor har kidnappats från åtta campus i Minnesota på åtta månader.
- Var det inte sju? - Jo, det var det.
- När blev det åtta? - Tre minuter innan jag kom till dig.
Har ni inte hittat några kroppar?
Inga kroppar, kroppsdelar eller nåt som kommer ut från kroppar.
De togs inte därifrån ni tror.
- Varifrån togs de då? - Jag vet inte. Nån annanstans.
De togs på fredagar så de saknades på måndagen.
Han behöver en helg för att sopa igen sina spår.
- Den åttonde. - Elise Nichols. St. Cloud State.
Hon skulle ta hand om föräldrarnas katt under helgen men kom inte hem.
De andra är döda. Han behåller dem inte utan skaffar sig en ny.
Så vi fokuserar på Elise Nichols.
De är alla väldigt... helylle.
Det är mycket väderbiten hy.
Samma hårfärg och ögonfärg. Runt samma ålder. Samma längd och vikt.
- Vad är det med dem? - Det handlar bara om en av dem.
Han är som Willy Wonka. Tjejerna är som godisbitar.
Dold bland alla de godisbitarna finns det sanna offret-
- som, om vi följer vår metafor, är er gyllene biljett.
Värmer han upp inför den eller återupplever han det?
Det är varken den första eller den sista. Han döljer hur viktig hon är.
Det skulle jag göra. Skulle inte du?
- Ta en närmre titt på det. - Nej.
Heimlich och Bloom gör samma sak som jag.
Det stämmer inte. Du har ett väldigt speciellt sätt att tänka på.
Diskuterar folk mitt speciella sätt att tänka på?
- Du gör hopp du inte kan förklara. - Nej, bevisen förklarar.
Hjälp mig hitta bevis då.
Då kanske jag måste socialisera.
Hon kan ha åkt i väg på egen hand. Hon var väldigt inåtvänd.
Hon gillade inte att bo i studentkorridor.
Pressen i skolan kan ha blivit för mycket.
Hon gillar tåg. Hon kanske tog ett tåg och...
- Hon ser ut som de andra flickorna. - Ja, hon passar in i profilen.
Kan Elise fortfarande vara vid liv?
Det kan vi inte veta.
- Hur mår katten? - Va?
Hur mår er katt? Elise skulle mata den. Var den konstig när ni kom hem?
Den måste ha varit hungrig. Den åt inte på hela helgen.
Det märkte jag inte.
Ursäktar ni oss ett ögonblick?
Han tog henne härifrån.
Hon tog tåget, kom hem och matade katten.
Han tog henne.
Familjen Nichols hem är en brottsplats.
Zeller, Katz och Jimmy Price ska hit. Ja, och en fotograf.
Varför är det en brottsplats nu?
Kan jag få se er dotters rum?
Polisen var där i morse.
Nej, jag öppnar den!
Mr Nichols, var snäll och stoppa händerna i fickorna och rör inget.
Vi har gått in och ut här hela dagen.
Ni kan hålla katten om det är lättare.
- Elise! - Ni måste gå härifrån.
Ta dig tid. Prata när du känner dig redo. Annars måste du inte.
Vi är där nere. Säg till när vi kan komma in.
- Du är Will Graham. - Du ska inte vara här.
Du skrev om att upptäcka dödstidpunkt med hjälp av insektsaktivitet.
Jag hittade hud från hjorthorn i två av såren.
- Är du inte FBI-agent? - Jag är speciell utredare.
- Har du aldrig varit FBI-agent? - De har strikta uttagningskrav.
För att upptäcka instabilitet. Är du labil?
Du ska inte vara här.
Jag hittade hud från hjorthorn i såren. Han avbröt mig.
Vänta lite. Hjortar och älgar håller byten nere.
De försöker kväva dem. Så dödar de rävar och prärievargar.
Elise blev strypt. Revbenen är brutna.
Hud från hjorthorn hjälper sår att läka. Han kan ha lagt i det med flit.
Försökte han läka henne?
Han ville göra så mycket som möjligt ogjort.
Han tog tillbaka henne hit.
Han kunde inte göra det han gjorde mot de andra mot henne.
Är det här hans gyllene biljett?
Nej.
Det här är en ursäkt.
Har nån en huvudvärkstablett?
Hejsan.
Kom igen...
Hej...
Du...
Winston, det här är de andra.
Ni andra, det här är Winston.
Så ja.
Vad gör du här inne?
- Jag gillar lukten av urinoarer. - Vi måste prata. - Använd damtoan!
- Respekterar du mitt omdöme? - Ja.
Bra, för vi har bättre chans att fånga honom med dig i sadeln.
Jag sitter i sadeln.
Jag är bara förvirrad över vilket håll jag sitter åt.
Jag kan inte den här typen av psykopat. Om han nu är det.
Han är inte okänslig eller ytlig.
Du vet nåt om honom. Du sa ju att det här var en ursäkt.
Vad ber han om ursäkt för?
Han hedrade henne inte. Han är ledsen.
- Psykopater är inte ledsna. - Precis.
Vilken typ av galning är han då?!
Han kunde inte visa att han älskade henne så han la tillbaka liket.
- Älskar han dem? - Han älskar en av dem.
Och därför älskar han de andra på nåt vis.
Vi hittade varken sperma eller saliv. Elise Nichols förblev oskuld.
Han skulle inte vara så respektlös!
Han vill inte att de ska lida. Han dödar dem snabbt och...
...enligt hans sätt att tänka, på ett barmhärtigt vis.
En känslig psykopat...
...riskerade att åka fast för att lägga tillbaka henne i sängen.
Han måste ta nästa flicka snart...
...för han vet att han kommer att åka fast.
På ett eller annat sätt.
Nu har jag dig.
Graham gillar dig. Han tror inte att du spelar spel.
Jag är lika ärlig mot honom som mot patienter.
Du har observerat honom medan du har föreläst här.
- Jag har inte varit ensam med honom. - Varför inte?
- Jag vill vara hans vän. - Synd att inte ta vara på tillfället.
Akademiskt sett.
Du har redan bett mig att utreda honom, och jag sa nej.
Inget skulle kunna publiceras förrän efter hans död.
Du har aldrig varit ensam med honom för att du är professionellt nyfiken?
Jag skulle inte ta upp det här...
...men vad tror du att en av Wills starkaste drivkrafter är?
Rädsla.
Will Graham är väldigt rädd. Det beror på hans fantasi.
Det är priset för fantasi.
Jag skulle inte skicka ut honom om jag inte kunde skydda honom.
- Okej, till 80%. - Jag skulle inte skicka ut honom.
Han är där ute. Jag behöver honom där.
Om han kommer för nära måste du se till att han inte är ensam.
Lova mig nåt, Jack.
- Låt honom inte komma för nära. - Han kommer inte att komma för nära.
Okej... Vi letade efter fingeravtryck på huden. Inget.
- Vi fick ett handavtryck från halsen. - Och naglarna?
Hudcellerna under hennes naglar var hennes egna. Hon rev honom aldrig.
Metallbiten är allt vi har.
Vi borde leta efter rörmokare och hantverkare.
De andra skadorna tillkom när hon var död, så hon blev inte stångad.
Hon har hål som kan vara från hjorthorn.
Jag sa inte att hon blev stångad.
Hon hängdes upp på dem. Som på krokar.
- Hon kan ha tömts på blod. - Levern har tagits ut.
Han tog ut den och satte tillbaka den.
Varför skar han ut den bara för att sy tillbaka den igen?
Det var nåt fel på köttet.
Hon har levercancer.
Han... äter dem.
Snälla...
Tack.
Jag hatar att vara neurotisk.
Om du inte var neurotisk skulle du vara nåt mycket värre.
Hjärnan ska klara av ångest under korta perioder.
Inte dessa längre perioder som du upplever.
Det är därför det känns som att ett lejon är på väg att sluka dig.
Franklyn.
Du måste övertyga dig själv om att lejonet inte är i rummet.
När det är det garanterar jag att du kommer att veta det.
Dr Lecter, jag är...
Det här är en privat utgång för mina patienter.
Dr Lecter... Ursäkta.
Jag är specialagent Jack Crawford, FBI. Kan jag komma in?
Ni kan vänta i väntrummet. - Franklyn, vi ses nästa vecka.
Om det nu inte handlar om honom.
Nej, det här handlar om er.
Var snäll och kom in.
Får jag fråga hur det handlar om mig?
Ni kan fråga, men jag måste kanske ställa några frågor till er först.
- Har ni en till patient bokad? - Vi är helt ensamma.
- Ingen sekreterare? - Hon var romantisk av sig.
Hon följde sitt hjärta till Storbritannien. Det var synd.
- Är det era, doktorn? - Mina första. Min internatskola.
De är otroligt detaljrika.
Skalpeller är bättre än pennvässare.
Nu förstår jag varför ni fick en plats vid Johns Hopkins.
Jag börjar tro att ni utreder mig, agent Crawford.
Nej... Alana Bloom skickade hit mig.
På psykologiavdelningen vid Georgetown.
Psykologiavdelningar är fulla av bristfälliga personligheter.
- Dr Bloom är ett undantag. - Ja, det är hon.
Ni var hennes mentor vid Johns Hopkins.
Jag lärde mig mycket av henne. Hon visade mig er avhandling.
"Evolutionär uppkomst av social uteslutning."
Den var väldigt intressant. Även för en lekman.
- En lekman? - Ja.
Beteendeanalysenheten är full av lärda personer, men ni är en lekman?
Ja, i er närvaro, doktorn.
Jag behöver er hjälp med en psykologisk profil.
- Hur många bekännelser? - 12 dussin. Ingen var detaljerad.
Tills i morse då alla var detaljerade.
Nåt geni vid polisen tog ett kort av Elises kropp med sin mobil-
- och sen la Freddie Lounds ut det på tattlecrime.com
Smaklöst.
Har du problem med smak?
- Mina tankar är sällan smakfulla. - Inte mina heller. Inga barriärer?
Jag bygger fort.
- Associationer kommer snabbt. - Det gör fort också.
- Gillar du inte ögonkontakt? - Ögon är distraherande.
Man ser för mycket eller för lite.
Det är svårt att fokusera när man tänker:
"Oj, vilka vita ögonvitor." Eller "Är det där en brusten blodåder?"
Så jag försöker undvika ögon när jag kan.
- Jack? - Ja?
Det du ser och lär dig rör nog vid allt annat i ditt sinne.
Dina värderingar är närvarande men förskräckta över dina associationer.
Inga fort i din skalle för de saker som du älskar.
Vems profil jobbar du på? - Vems profil jobbar han på?
Jag är ledsen. Vi observerar ju. Ingen av oss kan stänga av det.
Psykoanalysera mig inte. Du gillar mig inte när jag blir analyserad.
Ursäkta, jag ska hålla en föreläsning. Om psykoanalys.
Vi kanske inte ska göra så, doktorn. Ni kanske kan vara mindre direkt.
Han känner ren empati.
Han kan se saker från andras synpunkt. Det skrämmer honom.
Det är en obekväm gåva, Jack.
Iakttagelseförmåga är ett dubbeleggat verktyg.
Den här kannibalen som han ska lära känna...
Jag kan nog hjälpa Will att se honom.
- Hjorthuvudet stals i går. - Bara huvudet?
Polisen kallar honom för Minnesotas Törnskata.
- Som fågeln? - Det är en sångfågel.
De hänger sina byten på taggar och taggtråd.
De river ut organen, förvarar dem i sitt skafferi och äter dem senare.
Är det slarvigt eller slugt?
Han ville att hon skulle hittas så här.
Det är kinkigt.
Det känns nästan som att han hånar henne.
Eller så hånar han oss.
Vart tog all hans kärlek vägen?
Den som la tillbaka Elise gjorde inte det här.
Han tog hennes lungor.
Hon var nog vid liv när han skar ut dem.
Vår kannibal älskar kvinnor.
Han vill inte förstöra dem utan förtära dem för att behålla en del.
Den här mördaren tyckte att hon var en gris.
Är det en copycat?
Kannibalen som mördare Elise hade en plats att göra det på.
Han har ett hus eller två. Eller en stuga. Nåt med ett troférum.
Han har en dotter.
Samma ålder. Samma hårfärg och ögonfärg. Samma längd och vikt.
Hon är enda barnet. Hon ska flytta hemifrån.
Han klarar inte av tanken på att förlora henne.
Hon är hans gyllene biljett.
Copycaten då?
En intelligent psykopat. En sadist. Väldigt svår att ta fast.
Det finns inget mönster. Han kanske aldrig gör om det.
Be dr Lecter om en profil. Du verkade imponerad av hans åsikt.
God morgon, Will. Får jag komma in?
- Var är Crawford? - I rätten.
I dag tillhör äventyret oss.
Får jag komma in?
Jag är noga med vad jag äter så jag lagar det mesta själv.
Lite protein för att starta dagen. Ägg och korv.
- Det är jättegott. Tack. - Ingen fara.
Jag skulle be om ursäkt för mitt analytiska bakhåll-
- men det skulle hända igen så jag får vara sparsam med mina ursäkter.
Bara var professionell.
Eller så kan vi umgås som vuxna. Gud förbjude att vi blir vänner.
- Du är inte så intressant. - Du lär ändra dig.
Agent Crawford säger att du är duktig när det gäller monster.
Jag tror inte att Törnskatan dödade flickan på fältet.
Detaljer är viktiga. Vad var det som copycaten inte gjorde?
- Vad avslöjade honom? - Allt.
Han var tvungen att visa mig det motsatta för att jag skulle se...
Det var som att brottsplatsen var en present.
Matematiken i mänskligt beteende. Alla dessa fula variabler...
Matematiken stämmer inte med Törnskatan, eller hur?
Rekonstruerar du hans fantasier? Vilka problem har han?
Han har ett antal.
Har du problem, Will?
- Nej. - Det är klart att du inte har.
Vi är likadana - problemfria. Det finns inget hemskt hos oss.
Vet du vad, Will?
Jag tror att farbror Jack tror att du är som en ömtålig tekopp.
Fint porslin som bara används för speciella gäster.
Vad tror du om mig?
Mungon som jag vill ha under mitt hus när ormarna närmar sig.
Ät upp din frukost.
Varför ler du?
Jag får kika bakom gardinen.
Jag är nyfiken på hur FBI jobbar när de inte sparkar in dörrar.
Du har tur att vi inte måste fråga ut folk.
Vi hittade en liten metallbit i Elise Nichols kläder. Från en gängtapp.
Det lär finnas hundratals byggplatser i Minnesota.
En särskild sorts metall, rör och kod. Vi kollar upp det.
- Vad letar vi efter? - Vad som helst.
Men framför allt nåt som är... konstigt.
Två män från FBI.
De går igenom våra papper nu. Lägger dem i kartonger.
Ja, de tar saker.
Nej, de sa inte...
Jo, det kan de.
Vad sa ni att ni hette?
- Garret Jacob Hobbs. - Han jobbar för oss.
Det är uppsägningsbesked. Fackförbundet kräver dem.
Jag ringer dig senare.
- Har mr Hobbs en dotter? - Kanske.
18, 19 år. Väderbiten. En vanlig tjej men söt.
- Rödbrunt hår. Så här lång. - Kanske. Jag umgås inte med dem.
Vad är så konstigt med mr Hobbs?
Han gav ett telefonnummer, ingen adress.
Och därför dolde han nåt.
De andra gav adresser. Och han var borta flera dagar.
Har du en adress för mr Hobbs?
Jag tar hand om det.
Hallå? Ett ögonblick.
Pappa, det är till dig.
- Vem är det? - Det är hemligt nummer.
Hallå?
- Mr Garret Jacob Hobbs? - Ja.
Du känner mig inte. Jag ringer för att varna dig. Lyssna noga.
- Lyssnar du? - Ja.
De vet.
Garret Jacob Hobbs? FBI!
Ser du? Ser du?
Nej, nej, nej.
Mindre angrepp, som barslagsmål, barnmisshandel...
Akutvårdspersonal kan vara hjälpsam.
Om de minns hemska bett, oavsett vem som blev biten eller...
Var är Graham?
Du sa att han inte skulle komma för nära.
Översättning: Evelina Eriksson www.broadcasttext.com