EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
BASERET PÅ RICHARD K. MORGANS ROMAN
Faren ved at leve for mange gange er,
at man glemmer at frygte døden.
Vi ser manden med leen som en metafor.
Men det er sundt at frygte døden.
Hold op med at beklage dig.
Du skulle jo smide den halskæde væk.
Nej, den er mors.
Du er ligesom hende.
Ulydige, utaknemlige so.
Takeshi?
Jeg siger, det ikke var din skyld.
Jeg fortæller sandheden. De må forstå det.
Stoler du på mig, Rei?
På alle måder.
GENOPLIVER
Hvorfor dræbte du din far?
Et barn, der sprængte hans stack i stykker.
Han fortjente det.
- Fordi han slog din søster? - Han ville ikke stoppe.
Han dræbte min mor.
- Politiet siger, hun stak af. - De er dumme.
Jeg fortalte, hvad der skete.
Han smed hende i en pøl med kølevæske. Der var intet lig.
Intet tilbage.
De troede ikke på mig.
Jeg tror på dig.
Verden er fyldt med lovløshed.
Mordere, voldtægtsforbrydere, slavehandlere og bander.
De efterlader sig uskyldige ofre.
Vi rejser mellem planeterne for at beskytte folk.
Jeg har intet, som I kan tage.
De har sikkert solgt min krop.
Hvad vil du?
Jeg vil rekruttere dig. Colonial Tactical Assault Corps.
Er du fra CTAC?
Jeg ser potentiale i dig.
Jeg kan forme dig til noget stort.
Hvad med min søster?
Jeg gjorde det på grund af Rei.
Hun skal være i sikkerhed.
Du har aldrig kunnet stole på nogen.
Vi er Protektoratet.
Vi beskytter folk.
Jeg sørger for, hun får en god familie
og et godt liv med folk, der elsker hende.
Jeg lover det.
Hvad sker der nu? Får jeg min krop tilbage?
Jeg giver dem besked. Du kan bruge den, hvis du kommer.
- Hvor skal jeg hen? - Du rejser fra planeten her.
Vi træner i forskellige verdener i flere kroppe.
I morgen vil du være i en mands krop.
Og ingen vil gøre dig eller dine elskede skade.
Væk fra planeten? Hvad med Rei?
Du rejser fra dette liv.
Alle, der kender dig, vil være i fare.
Jeg må fortælle hende det.
Skal hun være i sikkerhed, kan du aldrig se hende igen.
Stol på mig.
Takeshi?
Rei?
Velkommen tilbage.
Du er døende.
Du har indre blødninger,
og du fik en blodforgiftning på slagteriet.
Jeg forsøgte, men kroppen er døende.
Jeg burde ikke være kommet,
men jeg var spændt på gensynet.
Det må vente, til du får en ny krop.
Hvad med Ortega?
Hun er okay. Jeg slog hende bevidstløs. Jeg havde travlt.
Rolig nu.
Du vågner op i ny og stærkere krop.
En lidt mindre gaijin-krop med bedre hår.
Du skal redde kroppen.
Vær nu ikke så tøset.
Du skiftede kroppe, som var det sokker.
Nej!
Takeshi, du er tævet halvt ihjel,
og Reaperen i dit system kæmper mod dig.
Du må være skæv lige nu.
Hvis jeg ikke dræber dig nu, gør feberen det nok.
Lov mig det.
Hvorfor?
Så siger vi det.
Hvis det er det, du vil. Det skylder jeg dig.
Her...
Du er her ikke.
Du døde.
Ikke helt.
Du kender mig bedre end det, storebror.
- Vi kommer altid tilbage til hinanden. - Lige meget hvor lang tid det tager.
To hundrede og halvtreds år.
Du har ligget på den lade side.
Hvordan?
Hvordan overlevede du Stronghold?
Du får en kort version.
Og så skal du slappe af.
De skød vores luftskib ned.
Derefter vågnede jeg i et billigt virtuelt rum,
hvor en arkæologistuderende arbejdede på sin opgave.
Han fandt min stack blandt noget genetisk materiale.
Et tilfælde. En ud af en milliard.
Han satte mig i en syntetisk krop...
Du var på is, og alle de andre var døde.
Jeg fortalte ham, jeg var en uskyldig tilskuer, dræbt af Envoys.
Jeg tog min dna og smuttede, da jeg kunne.
Jeg lavede et par kloner og tjente mange penge.
Jeg har været alene lige siden.
Ikke længere.
INTERSTELLART PROTEKTORAT
- Denne krop er noget lort. - Kroppen er ikke problemet.
Man må betale for overførslen.
Jeg hader akklimatiseringscocktailen.
Hovedpine i dagevis.
Hør efter!
Dette hold er samlet fra dem, der var tilgængelige.
Akklimatisering i en halv dag. Vi står op kl. 03.
Føles det godt at være tilbage, Kovacs?
Ældre, end jeg havde troet.
Reflekserne er gode.
Korpset har holdt den i form.
Hvem fanden er det, der får en tur?
Det er min hjemplanet.
Det er min første gang tilbage.
Målet er en yakuza kumicho ved navn Gottfrid Saito.
Terrorist, morder, alfons, og han betaler ikke skat.
Det kræver en offentlig afstrafning.
Målet er at ødelægge Saitos stack.
Alle andre er sekundære.
Dem med flest drab får flest fridage og størst bonus.
Selv I kan forstå det.
Hænderne op!
Kovacs, gå efter Saito.
Læg våbnet,
før jeg skyder hul i din stack, dit gaijin-svin.
Kald på dine venner.
Sig, at du har nedlagt Saito, og at de kan sikre deres våben.
Hvor har du den halskæde fra?
Den tilhørte min mor.
Takeshi?
Dræb ham, din uduelige luder.
Dræb ham!
Hvor fanden har du været?
- Nej! - Kovacs, skyd!
Hvad laver du, Kovacs?
Kom.
Denne vej.
Kom, Takeshi.
En god familie?
Det lovede han mig.
Teknisk set er det sandt.
Jeg blev solgt til yakuzaen som en kobun.
En perfekt fodsoldat. Loyal mod min oyabun, Saito.
Og hvorfor ikke? Jeg har ikke andre.
Han sagde, du var i sikkerhed.
Troede du på ham?
Du plejede at være klogere.
Protektoratet, Jaeger, vil komme efter os.
Han stopper ikke, før de finder mig.
Yakuzaen og Protektoratet ønsker os begge døde.
Hvem er værst?
Har du en idé, der ikke involverer en langsom død?
Nej. Vi må væk fra planeten.
Jaeger kan ikke blokere havnene
og upload-stationerne.
Så bliver det en langsom død.
Jeg tager nogen med i faldet.
I skoven...
Har du fortalt nogen, hvad vi fandt som børn?
Ingen.
Stoler du på mig?
Slet ikke.
Hvorfor?
Jeg troede, Patchwork-manden levede her.
Det finder vi vel ud af.
Kan du huske, hvor det er?
Måske.
"Måske"?
Helt sikkert.
Det var nemmere, da jeg var otte.
Vi følger den her østpå til hulerne.
I morgen. Det bliver mørkt.
Songspire-træet snor sig gennem stenene.
Har du tænkt på, om Elder-civilisationen planlagde det sådan?
Med bygninger under jorden og grenene som stillads.
Det er det største antal ord, du har brugt i timevis,
og så handler de om åndssvage sten.
Det er i fortiden. Lad os fortsætte.
Nej. Vi kan slå lejr her.
Vi er langt nok inde i skoven.
Så i morgen går vi under jorden? Gemmer os som dyr?
Har du en bedre plan?
Vi burde finde allierede,
men vi har dræbt alle, vi kender...
Jeg har savnet dig sådan.
Beklager, Rei.
Hvorfor rejste du?
Døden handler ikke kun om kroppens ødelæggelse.
Nogle gange kan man udslukke sig selv,
mens en anden bliver født.
Men alle fødsler er voldsomme,
og der er ingen død uden smerte.
Leder du efter dem her?
Smadr dem, Takeshi. Jeg er ligeglad med mig selv!
Men han er ikke.
Han vil ikke miste dig.
Jeg synes, vi skal dræbe ham.
Det er ikke et demokrati, de Soto.
Så anmoder jeg om, at vi dræber ham.
Anmodningen er hørt, Envoy.
Træd af.
Hvor er min søster?
De finder noget mad til hende.
Hun har det fint.
Jeg ved, hvem du er.
Ellers ville jeg have været skuffet.
Du er eftersøgt overalt.
Dusøren er enorm.
Du har gjort nogen vred.
Jeg har flair for det.
- Det tror jeg på. - Vi skal nok klare os.
Det tror jeg også på.
Du er fra CTAC-specialstyrken. Protektorat helt igennem.
Det siges, at du nedkæmpede en hel gruppe prætorianere.
CTAC holder det hemmeligt.
Det ser ikke godt ud, at en bider den hånd, der fodrer ham.
Jeg bed vist hele armen af.
De irriterede mig.
Din søster har slagtet de bedste, som yakuzaen har.
De irriterede hende.
I to kender både til forbrydere og regeringen,
hvilket kan være det samme.
- Ikke interesseret. - Jeg har ikke tilbudt noget.
Lad være. Lad os gå.
Du ved godt, vi er på samme side.
Min fjendes fjende...
Er blot endnu en person, der kan stikke mig i ryggen.
Du er kynisk, Takeshi Kovacs.
Jeg er fanget. Jeg har grund til at være det.
Slut dig til os. Gør en forskel.
Intet kan gøre en forskel.
Jeg er færdig med at kæmpe.
Kampen er som et dårligt forhold. Du vil ud, men hvad er prisen?
Hvis de vidste, at der var en Uprising-base i Harlans Verden,
ville de gøre alt for at finde jer.
Er du ikke bekymret?
Nej.
Hvis jeg dræber dig...
...vil Protektoratet tilgive mig.
Ønsker du deres tilgivelse?
Den uskyldige person, du var før alt det her, er stadig derinde.
Jeg kan se drengen derinde.
Fortæl mig, Takeshi Kovacs, hvad tog Protektoratet fra dig?
Alt.
Hvad vil du gøre for at få hævn?
Alt.
Det er en god start.
Du ønsker mig ikke.
Ved du ikke, hvad CTAC gør for at skabe en som mig?
De fjerner alle instinkter, der blokerer volden,
fra den menneskelige psyke.
De erstatter dem med ønsker om at gøre skade.
Men du har ikke gjort mig fortræd.
Det kan jeg nå endnu.
Nej, Kovacs.
Du foregiver blot at være et monster.
De svin tog mit sværd.
- Hvad sagde du? - At jeg ville blive, hvis du gør.
For fanden, Takeshi! Du sagde ja.
- Du ledte efter en bedre plan. - Det gør jeg stadig.
Måske hjælper vi med at stoppe Protektoratet.
Måske vil de myrde os.
Men fra nu af holder vi sammen.
Familie over alt.
I kan få jeres våben fra de Soto. Træningen begynder i morgen.
Vi levede hos dem
eller i nærheden af dem.
Vi trænede sammen med dem.
CTAC bruger akklimationsstoffer til
at få deres kroppe til at makke ret.
Men deres teknikker rører ikke det sande sind,
og det skal I kunne styre.
Bliv herre over jer selv, og I kan styre enhver krop i galaksen
med kort varsel.
I skal lære et våbens svagheder.
Nemt at sige med en Sunjet.
Jeg er ubevæbnet.
Dræb mig.
Gå efter min stack.
Hvad er der, Kovacs?
Er det ikke fair?
Lad os gøre det mere rimeligt.
I kan begge prøve.
Jeg vil hellere dræbe ham. Må jeg det?
- Når som helst, de Soto. - Nu er et godt tidspunkt.
- Flytter jeg mig? - Prøv bare.
Kroppen er et værktøj.
Den kontrollerer ikke mig. Jeg kontrollerer den.
Det er våbens svaghed.
De er værktøjer til at dræbe og ødelægge.
De giver ikke en magt.
I er våbnet.
I er dræberen og ødelæggeren.
Du havde den rette idé,
men næste gang, du vil redde en, du elsker,
må du være hurtigere.
Det skal jeg huske.
I har to våben.
Jer selv og hinanden.
Du ignorerede det sidste.
Fordi han er et CTAC-svin.
I rigtig kamp ville I være døde.
Ulvens sande styrke er ikke hugtænder, hurtighed eller evne.
Det er flokken.
Hvor I end kommer hen, skab en flok.
Find måder at skabe loyalitet på og få hjælp af lokale.
Selv hvis mange af dem er undværlige.
Vi er Envoys.
Vi tager det, vi kan få.
Da Quell mente, vi var klar, tog vi på missioner med dem.
Her er adgangskoder til CTAC-kasernen på Taurus 4.
Det sikrede forskningsanlæg?
De lader bagdøren stå åben til en kampgruppe,
hvis nu de lokale skulle bryde ind.
En sikkerhedsforanstaltning.
Vi uploader os til Protektoratets kroppe.
Eller vi går lige i en fælde.
Er der noget, du vil sige om min bror, de Soto?
Man kan ikke stole på ham. Hvordan fanden kan man?
Fordi han gav os informationen, der kan få os ind.
Vi går efter stedets database,
hvor vi kan få fat i information om stederne her.
Derefter ødelægger vi databasen, så det ligner sabotage.
De vil ikke vide, vi tog noget.
Gør det.
Overførsel påbegyndt. DHF-fase etableret.
Grønt lys. Overførsel i gang.
Igangværende overførsel.
Indkommende DHF.
Overførsel bekræftet.
- Store idiot! Kommer de? - Hvad skete der?
Han skubbede mig væk.
- Han blev der, det svin. - Er han fanget?
Vi må hjælpe ham.
Du efterlod ham der.
Slap nu af.
Jeg prøvede at få ham med.
Hvis du lyver, er du død!
Hvis jeg ønskede ham død, dræbte jeg ham selv.
Du har ønsket ham død fra den dag,
- han ankom. - Kom nu.
DHF-fase komplet. Overførsel fuldendt.
Hvad?
Dit svin.
Er du okay?
Tag noget salt.
Jeg husker ikke alle tingene fra Quell.
Det mindede om ilt, jeg bare optog.
Rend mig.
Jeg var på vej mod udgangen.
Jeg havde ikke brug for hjælp.
Jeg får aldrig brug for din hjælp.
Du skal ikke tro, du er noget, dit arrogante svin.
Forstået?
God snak.
Hun gav mig livet, jeg aldrig har haft.
Vil du række mig den?
Jeg løj over for jer.
Vi kan ikke vinde en normal krig her,
for Protektoratet er ikke fjenden.
Det er udødeligheden selv.
Opfindelsen af stacken var et mirakel
og begyndelsen på enden af vores art.
Om hundrede eller tusind år... Jeg kan se, hvad der vil ske.
Og det er ikke menneskeligt.
En ny gruppe mennesker, der er så rige og magtfulde,
at de ikke står til ansvar over for nogen og ikke kan dø.
Døden var den ultimative sikkerhed mod de mørkeste af os.
Nu vil monstrene eje alt,
- fortære alt og kontrollere alt. - Hvad?
De gør sig selv til guder og os til slaver...
- Ser du det? - ...kun navnet er anderledes.
Ikke det samme som dig.
- Jeg hader intuitions-pisset. - Civilisationen ændrer sig.
- Det her er punktet... - Hvad ser du?
...mellem håb og glemsel.
Tvivl.
Hvis vi ikke stopper det eviges livs forbandelse...
...vil vores børn arve fortvivlelsen.
Livets vej er det, der gør os alle lige i sidste ende.
Uprising må sætte en stopper for udødeligheden.
Du vil have den ægte død tilbage.
Hvad med dig selv?
Jeg er klar til at dø for at genoprette balancen.
I må træffe jeres egne valg.
Jeg har lavet programmet Acheron, der omskriver DHF'en
og giver alle sind præcis 100 år.
Lige meget hvor rig eller magtfuld, døden er ikke længere et valg.
Hvordan er det muligt?
Du skal downloade programmet
til alle stacks i alle verdener på samme tid.
Jeg vil lede en DA-Mission mod Protektoratet her
og stjæle kildekoderne til den centrale kerne.
Når vi får koderne tilbage her...
Du kan bruge koderne til at gå ind i kernen.
Fuld mobilisering.
Uprising vil kæmpe sig vej ind og forsyne kernen med Acheron.
Det spreder sig til alle DHF'er i systemerne.
Ingen kommer tilbage fra den centrale kerne.
Jeg har ikke i sinde at komme tilbage.
Du beder os om at dø.
Jeg beder jer om at være mennesker.
Vi bør ikke leve evigt. Det korrumperer selv de bedste.
Gå, hvis I vil. Jeg stopper jer ikke. Dem, der bliver...
...kan redde menneskeheden.
Er I med mig?
Et hold på fem skal angribe garnisonen.
- Takeshi? Hvad laver du? - Jeg vil gøre en forskel.
Quell! Kom nu!
Kom så!
Pis!
- Smid våbnet. - Jeg vil have ham i live.
GENOPLIVER
Jeg er en nostalgisk fyr.
Otteogtyve år, og du har aldrig fået malet om?
Du bør gøre stedet mere hyggeligt.
Mine folk har din DHF og din fødselskrop.
Jeg lander snart fra Newpest.
Lad os tale.
De siger, der var en kvinde med dig.
Var det din søster?
Din mor. Jeg skulle hilse.
Men hun efterlod dig. Det gjorde alle dine venner.
De skulle hjem til aftensmad.
Hvad vil du?
Jeg vil tale lidt med en gammel ven.
Men du har ret.
Hvad er idéen med et virtuelt rum, hvis man ikke kan møblere om?
Prøve et nyt look.
Lad os se, hvordan du ser ud uden din næse.
Rør ham ikke.
De har bedøvet dig. Forstår du?
Vi ved ikke, hvad de gav dig.
Vi kan ikke få dig ud. Du må vække dig selv.
Vagter. Forhørslokalet er kompromitteret.
Din sikkerhed er noget lort.
Jeg forstår det ikke. Du kan ikke skade mig her.
Kovacs, få dig selv ud herfra.
Takeshi, kom med mig.
Vågn op!
- Vi må væk. - Kom.
Kan du følge med denne gang?
Vil du stadig fortsætte med missionen,
efter Jaeger næsten fik ram på dig?
Vi bør tage væk.
De kom tilbage efter mig.
De kom, fordi hun beordrede dem.
Så du ikke kan fortælle Jaeger, hvad hun planlægger.
Hun laver intet, der ikke er velovervejet.
Det er bare handlinger og modsvar.
Nu overdriver du.
Du er naiv.
Vi har begge set nok død.
- Vi kan ikke bare efterlade dem. - Og hvis Quell tager fejl?
Hvis de finder en vej uden om hendes program?
Vi har mistet meget tid.
De sidste par år... Vi har endelig fået hinanden igen.
Jeg vil ikke dø.
Jeg vil leve.
Jeg ønsker, vi har en million dage.
Jeg går ingen steder.
Lige meget hvor mange dage vi har.
Hvad er vi, Rei?
Vi er familie.
Vi er Envoys, og vi har et arbejde.
I morgen skal bare ikke være vores sidste dag.
Det bliver den ikke.
Det tillader vi ikke.
Du reddede mig.
Hvorfor skulle jeg ikke gøre det?
Det har ingen gjort før.
Er det vores hemmelige plan?
Den er fyldt med ting, jeg burde have lært.
Blandt andet navne og historier fra de faldne.
I morgen angriber vi den centrale kerne.
En anden vil nedskrive de dødes navne.
Jaeger jagtede mig.
Han ved, du er på Harlans Verden.
Beklager.
Føler du skyld over Protektoratet?
- På grund af mig... - Nej. Det er på grund af mig.
Alle dem i bogen, som er døde,
blev dræbt af Protektoratet.
På grund af mig. Jeg skabte stacks.
Nej. Kvinden, der skabte stacks, hed Nadia Makita.
Nadia flygtede.
Hun ændrede navn, så ingen ville vide det.
Du er Nadia...
Jeg ville være en eventyrer.
Jeg ville se andre verdener,
men ét enkelt liv var ikke nok til at se stjernerne,
så jeg fandt en måde at overføre
det menneskelige sind mellem kroppe. Sådan kunne jeg rejse.
Pludselig kunne alle rejse hurtigere end lyset.
Ingen var begrænset til et enkelt liv.
Det er smukt.
Rom var en by af hyrder på flugt,
men blev det mest magtfulde imperium.
Ved du hvordan?
Veje.
Vejene var teknologien, der sendte deres hære rundt i verden.
Jeg troede, jeg frigjorde mennesket, men jeg byggede veje for Rom.
Evigt liv til dem, der har råd,
betyder evig kontrol over dem, der ikke har råd.
Det var min gave til menneskeheden.
Og det er grunden til, at vi skal dø.
Se ikke på mig som en helt. Det er jeg ikke.
Jeg kan ikke lade være med at se på dig.
Det vil jeg ikke.
Det kan vi ikke.
Glem helte og monstre.
Du er kvinden, der satte mig fri.
Vore kroppe er som rødder, der borer gennem sten
Stemmeløse skrig mod en blind himmel
De kan kun høres af vores delte hud.
Jeg taler med hende.
Vi uploader os ind i kernen om mindre end fem timer.
Vi ses i lejren.
Okay.
Det var ikke en fejl.
Jeg ved det.
Rei!
Lad os tale om det!
Rei!
Hvad?
Rei!
Hvor er du?
Har du det bedre?
Jeg har reddet kroppen.
Du må give dig selv et skud, hvis du vil i form igen.
Goliath. CTAC-stoffer.
Det er godt, hvis hjertet ikke giver problemer.
- Ellers tak. - Op til dig.
Du bør dog spise noget.
Jeg har været alene. Gemt mig. Men der er lidt af det hele.
Jeg kunne ikke tro rygterne.
En Envoy i Bay City?
Det lød umuligt.
Men jeg måtte tjekke.
Hvad har du lavet i den tid?
Jeg tog tilbage til Harlans Verden.
Du burde se det.
Jeg vidste ikke, hvad jeg ville finde.
Intet af det, jeg husker, var der.
Det hele er væk.
Det er det sværeste at vænne sig til.
Intet overlever.
Kun os.
Quell? Er du der?
Reileen, modtager du det?
Monstre.
Monstre... overalt.
Vidaura.
Hvem gjorde det?
- Se på mig. Hvor er fjenden? - Monstre. Fra oven.
- Hvem gjorde det? - Overalt.
- Se på mig! - Monstre!
- Vidaura!
Hold op!
Tilbage til virkeligheden.
Giv mig pistolen.
- Jeg må dræbe monstrene. - Nej.
Nej!
Det var os.
Fjenden var os.
- Takeshi! Hvor er du? - Rei, er det dig?
- Er du okay? - Ja.
Hvad fanden sker dig?
Kom til skibene. Hører du?
Quellcrist Falconer! Længe leve Uprising!
De Soto! Hør efter!
- Takeshi, er det dig? - Det er mig.
Jeg har selv gjort det. Jeg husker ikke hvorfor.
Vi får dig ud. Jeg...
- Takeshi? - Reileen?
Af sted. Jeg kommer.
Quell siger, jeg må nå næste scene!
- Hjælp mig til næste scene! - De Soto!
- Det er i min hjerne! - De Soto.
- Jeg prøvede, Takeshi. - Jeg ved det.
Det er ikke en scene.
Jeg prøvede.
Jeg kan ikke.
Takeshi, hjælp mig.
- Hjælp mig. - Okay.
God snak.
Quell! Falcon 1, modtager du?
Vi modtager dig, Falcon 1!
- Takeshi, hvad fanden skete der? - Stronghold er nede!
Jeg gentager. Stronghold er faldet.
- Hvor er du? - Echo Bridge, nordsiden.
- Hvad skete der? - CTAC er i hulerne.
Viralt angreb. Direkte stack-download.
- Hvor mange? - Alle sammen.
De blev skøre. De dræbte hinanden.
En Rawling Virus.
Vi må have været uden for rækkevidde...
- ...os tre. - Hvor er han?
- Takeshi, hvor er du? - Rei!
Jeg kommer ikke. Tag skibet.
- Glem det. - Det sker ikke!
Jeg fører dem væk.
Hvis I ikke kommer i luften,
så skyder de jer ned, før I kommer væk.
Sig det ikke.
Kom nu herop!
Tag til kernen og brug Acheron!
Du kan gøre det. Du kan ændre alt.
Men ikke, hvis du dør her!
Af sted!
Løb!
Overlev.
Det er en ordre.
Forstår du?
Ja.
Af sted!
Du fik hende ikke, Jaeger.
Du får hende aldrig.
Takeshi...
Jeg kan ikke se noget i den aske.
Find ham, for helvede.
Kovacs!
Jeg kommer. Hører du mig?
Du kan ikke løbe for evigt!
Han var vist ret irriterende. Ingen kunne lide ham.
Jeg har hørt, du halshuggede ham.
Hovedet kan jo tages med...
Du var hos Quell, da I blev skudt ned.
Hvordan døde hun?
Det skete så hurtigt.
Jeg husker det ikke.
Jeg plasker lidt vand i hovedet.
Okay.
Hallucinationer, forskydning, retræte.
Kæmp imod fortvivlelsen.
Reglerne gælder ikke for os.
Takeshi, er det dig?
Mor har sagt, at man ikke bør bære nag.
Man må glemme det, ellers fortærer det ens sjæl.
Hvad mener du?
Det her er ikke ruten.
Hvorfor?
De gav mig livet.
Takeshi...
Der er kun en grund til, at du ikke kan huske det.
Du blev uploadet lige før eksplosionen.
Jeg kunne aldrig lyve over for dig.
Hvorfor gjorde du det?
Det bad hun mig om.
Jeg sagde, det var, fordi de gav mig livet.
Men sandheden er, at jeg gjorde det for dig, storebror.
Tekster af: Joachim Toftdahl Olesen