Du stal min styrkeledare med en dags varsel.
Det är det bästa träningsprogrammet för brandutredare i världen.
-Carver? -Kalla mig Sam.
Det är inte mitt fel att jag blev kvar. Du är för distraherande.
Det du känner handlar inte om mig.
-Du tror att det handlar om Evan. -Jag är ledsen.
Att mamma har cancer suger. Det är okej att prata om det-
-och gråta över det. Håll inte inne känslorna.
I morgon får du din sista cellgiftsbehandling.
-För den här gången. -Vi borde fira på Molly's.
Jag kanske måste göra om det. Det vet vi inte än.
Det blir då, det här är nu.
Du klarade av det här som en mästare, du förtjänar att fira.
Nej, jag vill inte gå ut när jag ser ut såhär.
-Du är jättefin. -Försök inte.
Det är en fin idé, men jag är inte nåt roligt sällskap just nu.
-Så lägg ner det. -Okej, som du vill.
Vi gick en barrunda i helgen, vad gjorde ni?
-Jag har haft influensa. -Min helg var värre än så.
Melissa visade sig vara ett psykfall.
-Hej! Hur var helgen? -Fantastisk.
-Vad kul för dig. -Jag orkar inte göra det här igen.
Carver. Du står nästan i vägen, du kan få böter.
Hellre det än att nån stjäl mina verktyg.
Ingen bryter sig in i den om den står utanför stationen.
-Jag har ett byggjobb idag. -Slutade du inte med det?
Jo, men jag gav alla mina pengar till min bror.
Är det bara jag, eller är det här den manligaste bilen i världen?
Det är en miljökatastrof. Inget illa menat.
Hur känns det att basa för laget?
Det känns bra, jag trivs med det.
Du skötte dig bra under stallbranden.
Det kan dröja innan Severide är tillbaka.
Om ansvaret blir för mycket kan jag ta in en chef utifrån.
-Nej, nej. Jag fixar det. -Det låter bra.
Jag har ordnat en vikarie för din tjänst.
-Keith Bamford. Vet du vem han är? -Jag tror inte det.
Han är här nånstans, gå ut och bekanta dig med honom.
-Tack, chefen. -På honom bara.
Vem skulle komma på...?
På riktigt, jag känner igen dig. Har du jobbat med enhet ett?
Nu vet jag, jag har sett dig på tv.
-Capp? På tv? -Menar du i nåt nyhetsinslag?
Nej, vet ni vem jag tänker på? Farbror Fester.
Ett ärligt misstag!
Var är legenden Severide? Honom vill jag träffa.
Severide är tjänstledig, vi tar order från Cruz.
-Hej! Joe Cruz, tjänstgörande befäl. -Bra jobbat. Bamford.
-Välkommen. -Tack.
-Stegbil 81. 1349 Edna Avenue. -Det är jag.
Ha en kul välfärdskoll, stegis!
Stegbil 81 på plats, 1349 Edna.
Har ni ett lägenhetsnummer? Okej, tack.
Nån ringde, bad om brandkåren och la på.
Vi får knacka dörr.
Gallo och Carver, börja uppifrån och gå ner.
Jag och Mouch börjar härnere så möts vi i mitten.
-Brandkåren, är det nån hemma? -Brandkåren!
Nån ringde och bad om hjälp, vet du...?
Brandkåren!
Hallå?
Har ni ringt 112?
Min son behöver hjälp.
-Gå åt sidan. -Vi har ett skadat barn häruppe.
-Uppfattat. -Hej, kompis. Vad heter du?
-Tyler. -Jag ska kika på dig.
-Vad hände? -Jag blev skjuten.
Det är en skottskada. Vad hände?
-Kan ni inte bara plåstra om honom? -Han behöver en läkare.
-Ring på ambulans. -Nej, vänta. Inga sirener.
-Vad är det som pågår? -Plåstra om honom bara.
Stoppa blödningen.
-Gallo, hämta förbandslådan. -Ska bli.
-Vad heter du? -Ariel.
Kulan snuddade inte, den har gått in. Den är kvar därinne nånstans.
-Chefen! Vi behöver en ambulans. -Vad händer?
-En liten pojke är skjuten i huvudet. -Sa han det själv?
-Han är vaken och pratar. -Var det de som ringde?
Jag vet inte, jag hämtar förbandslådan.
Skicka ambulans till 1349 Edna. Skicka polis också.
-Skicka trasan, Fester. -Han heter Capp.
-Jag skojar, det fattar han. -Det är lugnt.
-Är du redan färdig, Bamford? -Japp, jag sölar inte.
Ambulans 61, 1349 Edna Avenue.
-Var det inte dit stegbilen åkte? -Jag vet inte.
De fick tydligen se lite action. Kul för dem.
-Hur gick det till? Var var du? -Här.
Kom skottet från grannlägenheten?
-Brandkåren! Öppna! -Det kommer att gå bra.
-Gallo... -Jäklar.
Väggen saktade ner kulan. Du är en tuffing, Tyler.
-Men du måste till sjukhuset. -Ambulansen är på väg.
Jag vill inte göra en grej av det, det blir bara bråk.
-Vad händer här egentligen? -Gängbråk, vad annat?
Gå ut och vänta på ambulansen så hittar jag Gallo och Carver.
-Gallo, Carver. Var är ni? -Lägenhet 3D.
-Hörni, killar. Bråka nån annanstans. -Stick.
Det är trubbel på ingång, ta er därifrån nu.
Okej, vi kommer.
Gallo, Carver. Ta skydd, nu.
Polisen är på väg, ge er av nu.
-Var är polisen? -De är här nu.
Tre brandmän är fast i skottlossning på tredje våningen. Nåt gängkrig.
-Hur många skjuter? -Fyra gick in, de kan vara fler.
9-13, skicka förstärkning till 1349 Edna. Skott avfyrade.
-Spelar du baseball? -När jag har nån att spela med.
Jag spelade football. När jag var rädd, och det var jag ofta-
-så tänkte jag bara på att vara ute på plan och lattja med bollen.
Kan du göra det? Tänk att du är ute och spelar med din kompis.
Utan ett bekymmer i världen.
Gallo, Carver. Kom. Norra trapphuset.
Jag har dig.
Gå norra sidan.
61, stanna vid ambulansen. Vi kommer med den skadade.
En ung pojke. Ta honom långt härifrån.
Carver, åk med och uppdatera dem. Vi följer efter till akuten.
-Vad har vi? -Skottskada i huvudet.
-Inget utgångshål. -Lägg honom på britsen.
-Vad heter du? -Tyler.
-Hur gammal är du? -Åtta.
Kläm mina fingrar.
-En skottskada? -Kulan passerade genom en vägg.
Han har varit vaken och alert hela tiden. Och modig som tusan.
-Jag måste snyta mig. -Du ska nog inte...
-Jag måste verkligen. -Gör nu som hon säger.
Jag ska titta, ge mig pennlampan.
Vänta lite. Ligg still.
-Nu känns det bättre. -Oj.
Helt otroligt.
Ni borde köpa en lott, för idag har ni tur.
På riktigt.
Åh, herregud! Vad är det?
Såg du?
-Capp, gör inte sönder soffan igen. -De spelade mig ett spratt.
Det hade inget med mig att göra.
Ursäkta, chefen. Jag sa till dem att lägga av.
Din rapport från förra skiftet blev inte godkänd.
-Varför inte? -Det är fel format.
Gör ändringarna och lämna in den igen.
-Be Kidd eller Herrmann visa dig. -Javisst. Jag ber om ursäkt.
När kulorna ven kändes det som om vi var mitt i en film.
Det kändes inte verkligt.
Vi har tur som lever. Och för vad? Nåt gängkrig.
-Tragiskt. -Utan tvivel.
-Är ni okej? Det där var inte roligt. -Vi sa det, vi har tur som lever.
När vi kom ut höll pojken ett järngrepp om din jacka.
-Han fäste sig vid dig. -Tyler, ja. Modig liten kille.
Jag vet inte vad du sa till honom, men det lugnade honom.
Jag kollar om sjukvårdarna är tillbaka.
-Så du har bra hand med barn. -Det vet jag inte.
Du fick bra kontakt med Tyler i alla fall.
Inget barn ska nånsin behöva vara så rädd.
Jag är bara glad att han är okej.
-Är grabben verkligen okej? -Han mår bra.
Kulan gick längs utsidan av skallbenet och hamnade i näshålan.
De såg inga skador på röntgen.
-Det är ett mirakel. -Jag har aldrig sett nåt liknande.
-Jag vill inte ha konstig stämning. -Inte jag heller.
Jag skulle ha hållit tyst om mina känslor.
-Det är ingen stor grej för mig... -Du behöver inte förklara.
Vi hade en grej.
Lite av det finns fortfarande kvar.
Men vi är bättre när vi ignorerar det och bara är vänner.
Jag håller med.
Jag hade inte klarat mig de sista månaderna utan din vänskap.
-Jag släpper den aldrig. -Det låter bra.
Det måste ha varit en skrämmande situation.
Ja, men vi hanterade den.
Kidd jagade iväg gängmedlemmarna så att vi kunde få ut grabben.
-Det var en laginsats. -Skönt att alla är oskadda.
-Säg till om ni vill prata med nån. -Absolut.
-Hej, Seager! -Hej!
Jag har rapporten om stallbranden. Jag ska ge den till Boden.
Alltid lika roligt att se dig.
-Ni var på en tuff utryckning. -Jo, men grabben mår bra.
Vi kan ta en drink sen så får du berätta mer.
-Det låter bra. -Sen hjälper jag dig glömma det.
Det låter ännu bättre.
-Vad gör du härinne? -Jag dricker te.
-Varför? -Te är avslappnande.
Efter den utryckningen behöver jag det.
-Varför dricker du det härinne? -Jag vill ha lite lugn och ro.
Förlåt att jag stör dig, men jag behöver din hjälp.
Jag vill ha en fest och fira Cindys sista cellgiftsbehandling.
Det skulle göra henne gott att få må lite bra.
Men hon känner sig inte alls bekväm med hur hon ser ut.
-Så hon vill inte ha nåt firande. -Okej.
Jag känner bara en person-
-som kan övertala vem som helst till vad som helst.
Vem?
Aha.
Hej! Chefen sa att jag kunde använda kontoret.
-Det är så mycket pappersarbete. -Självklart.
Jag gick faktiskt hit på ren instinkt.
Jag gör det efter ett jobbigt larm eller om jag bara behöver prata.
Du kan prata med mig om du vill.
Jag vet att det inte går att jämföra, men...
Kom in.
Gallo berättade om utryckningen. Det lät inte roligt.
Jag saknar honom jättemycket.
Det förstår jag.
Det är delvis för att jag inte hann förbereda mig.
-Det dök upp så plötsligt. -Jag vet, han bara försvann.
Alla blev lite omskakade av det.
Han hoppade på chansen. Och...
Jag förstår inte riktigt varför.
Brandutredningar var nåt han gjorde vid sidan av.
-Plötsligt är det hans huvudfokus. -Det är en bra erfarenhet.
Det är det.
Jag gjorde det förra året. Stack iväg och jobbade med mitt projekt.
Så jag fattar.
Att hänge sig åt ett projekt kan vara jättekul.
Jag hoppas bara att det inte är nåt jag inte ser.
Att det inte är nåt mer allvarligt på gång.
Det är allt.
Det känns inte konstigt längre mellan Violet och Gallo.
Säg det inte högt.
Det kommer och går, vad vi än säger.
Det överlever jag inte.
Förlåt att jag dumpade allt det där på dig igår.
Jag påverkades nog mer av utryckningen än jag insåg.
-Allt är säkert bra med Kelly. -Det är inga problem.
-Jag finns alltid här. -Tack.
Och du, förresten...
Jag har aldrig sett två personer som passar så bra ihop som ni.
Förutom du och Chloe, då?
Cruz, har Dubitsky ringt dig angående certifieringen?
-Nej. -Jäklar. Det skulle han göra.
För att vara styrkeledare måste du ha instruktörscertifiering.
Du får gå till Akademin efter jobbet. Nu, alltså.
Men Javi spelar match idag...
Jag ringer Chloe.
-Jag beklagar strulet. -Det är ingen fara.
-Jag är hemma! Hur går det? -Framåt.
-Stommen blir klar idag. -Fantastiskt.
-Är det din Bronco därute? -Ja, står den i vägen?
-Jag beundrade den. 96:a? -Det stämmer.
Sista generationens 5.8 liter V8.
Det är en skönhet.
Ethan, håll dig ur vägen annars blir Sam aldrig klar.
Han har inte varit i vägen.
-Oj, förlåt. -Ingen fara.
-Jag ska fortsätta. -Nu låter vi Sam vara ifred.
Mamma!
Trudy! Vad gör du här?
-Jag blev tilldelad ditt fall. -Mitt...fall?
Cellgiftspartyt du inte vill ha.
-Du känner dig visst inte så sexig. -Nej, det gör jag inte.
Du, Donna och några få vänner till-
-är de enda som har sett mig såhär.
Du ser ut som en kvinna som har fått cellgifter-
-och förtjänar att fira att det är över.
-Vi vet inte än att det är över. -Men säg att det är det.
När får du då chansen igen att göra nåt helt nytt med hår och smink?
Jag älskar dig, men du är inte speciellt vågad med ditt utseende.
-Och du är det? -Grått är vågat.
Jag har vågade idéer för dig med. Vi snackar rafflande.
Du blev visst bara distraherad tillfälligt.
Det var perfekt.
Det var en intensiv utryckning, men du har varit brandman länge.
Vad var det med just det här som fastnade?
Jag vet inte.
Jag ser det som min plikt-
-att distrahera vidare, å räddningstjänstens vägnar.
Jag vet inte...
...vad räddningstjänsten skulle göra utan dig.
-Kidd flyger dit nästa vecka. -Vad bra.
Att prata i telefon funkar bara så länge.
Vi behöver hjälp.
Jag är coach på Sarton-akademin här i närheten.
-Vi övade för matchen i morgon. -Så pinsamt.
-Då ska vi se... -Katy skulle bara prova den.
-Den sitter fast. -Vi tar med henne in.
-Jag visste att ni kunde hjälpa oss. -Smart, ta in henne i lokalen.
Katy!
-Cyanos, syrebrist i blodet. -Hon kvävs.
Capp! Hämta plåtsaxen. Vi måste klippa loss henne.
Jag hämtar andningsballongen.
Bradykardi, pulsen ligger på 50.
Håll i masken medan jag klipper upp den.
Du tar ballongen, jag tar på pulsmätaren.
-Nu drar jag av den. -Jag håller henne.
-Kom igen, Katy. -Håll masken tätt.
Pulsen ökar. Syresättningen är över 80.
-Hej. Vet du var du är, Katy? -Ja.
Julia tog mig till brandstationen. Den dumma masken.
-Mår du bra? -Ja.
Vi tar med henne till akuten för säkerhets skull.
-Jag har kemiprov idag. -Du får ta om det.
Kemi är mitt favoritämne, vi kan prata om det på vägen.
Akta dig, hon är besatt.
Tack för att du fick av masken så snabbt.
Jag är glad att hon mår bra.
Jag undrar om jag kan laga den?
Hej. Jag vill att du ger mig din ärliga uppfattning om nåt.
Självklart. Om vad?
När Severide begärde tjänstledigt och vi visste att det var långvarigt-
-så ville huvudkontoret ta in en styrkeledare utifrån.
Jag var drivande i att låta Cruz vikariera-
-för att upprätthålla kontinuitet och lagmoral.
Men Cruz verkar inte trivas med sitt nya ansvar.
Han leder en elitstyrka och har mycket att bevisa.
Huvudkontoret har ögonen på honom.
Det är en tung börda att bära för nån som inte bad om det.
-Så, vad tänker du? -Att vi lättar på bördan.
Tackar för hans insats, tar in en utomstående-
-och låter Joe göra det Joe gör bäst.
Vare sig Joe ville ha jobbet eller inte, så har han det nu.
Han måste få sköta det på sitt sätt.
Om du tar det ifrån honom så tappar han självförtroendet.
Då kanske han aldrig försöker igen.
Okej.
Hej. Hur mår du?
Det är som vanligt dagen efter. Men det är okej.
-Förlåt att jag inte vill ha en fest. -Du behöver inte be om ursäkt.
Jag förstår. Nu nåt annat:
Vi måste boka in läkarbesök nästa vecka, jag fixar det idag.
Det låter bra, tack.
Vi ses imorgon efter jobbet.
Mouch! Hälsa Trudy och tacka för att hon pratade med Cindy.
-Absolut. -Hon försökte.
-Även om det inte funkade. -Det funkade nog.
-Robert. -Du har skött om den bra.
Jag är den andra som äger den.
-Är du redo att bli den tredje? -Ja, för tusan.
Vi brukar fiska i Devil's Kitchen. Grusvägarna går hårt åt min BMW.
Här är checken.
Har du en penna?
-Hej. -Hej.
Vi kör igen! Vi ska bli 15 sekunder snabbare.
Snyggt! Bra jobbat. Kom igen.
Sakta inte ner nu, kom igen! Kom igen nu, killar!
Bra jobbat. Lägg tillbaka dockan så gör vi om det.
-Gillar du hur han sa "vi"? -Jag röstar för en paus.
Röstar? Vad tror du att det här är?
Jag vet att det här är jobbigt, men vi måste slipa på lagarbetet.
Vi har ny personal, vi måste jobba smidigt ihop.
Lycka till när de här pajaserna drar åt olika håll.
-Han platsar inte. -Jag valde honom inte.
Säg till honom. Det hjälper inte att du skrattar åt allt han säger.
-Är det mitt fel nu? -Jag ska dricka vatten.
Inte undra på att Severide drog när han fick chansen.
-Cruz, mannarna väntar på dig. -De kan vänta!
Oj. Vad är det?
Jag klarar det inte. Jag har inte sovit på en vecka. Stressen...
Du blev nästan ihjälskjuten och allt är bara bra.
Mitt lag faller i bitar för att jag inte kan hantera en lustigkurre!
Jag kan aldrig vara Severide. Jag vet inte vem jag försökte lura.
Sitt.
Har du hört talas om bluffsyndromet?
Det är när man är rädd att alla ska komma på att man är en bluff-
-när man faktiskt inte är det.
Och vad kallas det när man är det?
Ditt jobb är inte att vara Severide.
Ditt jobb är att vara dig själv.
Det här skrev Kelly när han hörde att du skulle agera insatsledare.
"Toppen, Joe är bäste mannen för det jobbet."
"Inte bara smart och kompetent, utan tuff också."
Så, vad säger du? Har han fel?
Är Kelly Severide en dålig människokännare?
Jag tvivlade också på mig själv när jag blev befordrad.
Jag talar av erfarenhet när jag säger ifrågasätt inte dig själv.
För ingen annan gör det.
Det vet tydligen inte Bamford.
Då får du se till att han vet det.
-Hej! Vad gör du här? -Hur mår Tyler?
Han mår bra. Han badar, men han vill gärna se dig.
-Kom in, han får skynda sig. -Nej, jag ville bara ge dig nåt.
Ariel, ni måste flytta härifrån.
Det här löser inte allt, men det täcker ett par månadshyror.
-Jag kan inte ta emot det här... -Kan det hjälpa er?
Kan det få er härifrån?
-Ja, men... -Ta det, då.
Jag önskar att nån hade hjälpt mig när jag var i hans ålder.
Snälla, låt mig göra det här för honom.
Jag ska betala tillbaka.
Om du vill. Ta god tid på dig, jag bränner det bara på skit ändå.
Lycka till.
-Då så, jag är här. -Sätt dig ner, Bamford.
Tackar. Vad firar vi?
Sluta racka ner på Capp och Tony.
Jag driver bara med dem. Vi jobbar på en brandstation.
Inte vilken station som helst. 51:an.
Det är okej att skämta. Spratt och galghumor är helt okej.
Men vi trycker inte ner nån. Vi lyfter upp varann.
Du måste jobba på vårt sätt så länge du är hos oss.
-Okej, det kan jag göra. -Bra.
-Titta där. -Hon spanade in honom direkt.
De är ganska gulliga ihop.
-Det är de. -Hej!
-Är Carver här? -Inte än. Vad får det lov att vara?
-En Manhattan, tack. -Ska bli.
-Hur går det för er? -Är ni två tillsammans?
-Snoka inte, Violet. -Det gör inget.
Vi umgås bara, ingen av oss vill väl egentligen ha nåt seriöst.
Men om jag ville det, så hade jag inte släppt honom långt ifrån mig.
Det här var gott, tack. Hur går det för vår vän Severide?
-På tal om "långt ifrån mig"? -Så menade jag inte.
Jag ska dit nästa helg. Jag kanske släpar med honom hem.
-Jag klarar inte det här så bra. -Gör det.
-De gjorde sig i ordning ihop. -Hon ser så...lycklig ut.
Vill nån bjuda ett par snyggingar på nåt att dricka?
Det ska bli mig en ära.
-Du är så vacker. -Vi tramsade bara. Men det var kul.
Det är det enda jag vill. Att du ska må bra igen.
-Det var dumt av mig att vilja fira. -Nej, det var det inte.
Vi ska fira, när vi vet att allt det här verkligen är över.
För den dagen kommer, det tror jag verkligen.
Jag älskar dig så otroligt mycket, min rödhåriga älskling.
Jag vet.
Översättning: Gunilla Hay Iyuno