FÖRE DETTA REPUBLIKEN ZUBROWKA - EN GÅNG ETT IMPERIUM
LUTZ GAMLA KYRKOGÅRD
Översättning: Papageno © 2014
www.divxsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet
TILL MINNE AV VÅRT NATIONALMONUMENT
FÖRFATTARE
Det är ett vanligt misstag.
Folk tror att författarens fantasi alltid arbetar-
-och ständigt hittar på nya händelser och avsnitt.
Att berättelserna är tagna ur luften.
Det är precis tvärtom.
När folk förstår att man är författare, levererar de rollfigurer och händelser.
Om man bara ser och lyssnar noga-
-kommer berättelserna... - Sluta!
Gör inte så!
...att följa dig genom livet.
Den som har berättat om andra, får själv sin historia berättad.
-Förlåt. -Ja, ja.
Det som nu följer berättades för mig exakt så som jag beskriver.
Och på ett fullständigt oväntat sätt.
För några år sedan, när jag led av skrivkramp-
-ett vanligt fenomen bland den tidens intelligentia-
-tillbringade jag en månad i kurorten Nebelsbad.
Jag reserverade rum på Grand Budapest.
En pittoresk och en gång firad inrättning.
En del av er känner säkert till det.
Stället var vid det här laget omodernt.
Det var ganska sjabbigt och på väg mot sin undergång.
Vi var inte fler gäster än att vi kände igen varandra-
-då det inte existerade några andra i denna enorma anläggning.
Vi höll oss dock till diskreta nickar när vi möttes-
-i palmträdgården, badhuset eller bergbanan.
Vi var mycket reserverade-
-och vi höll oss på vår kant.
Det var kanske därför jag lärde känna hotellets concierge.
Han var mest känd som Monsieur Jean.
Han föreföll både lat och tillmötesgående.
Antagligen hade han dåligt betalt.
En kväll stod vi som vanligt och samspråkade-
-när jag uppmärksammade en ny bekantskap.
En elegant äldre herre med ett synnerligen talande ansikte-
-som utstrålade stor dysterhet.
Han var lika ensam som vi andra, men utstrålade verkligen ensamhet.
Fast det gällde ju mig med.
Vem är gamlingen? frågade jag Monsieur Jean.
Min okunskap vållade honom bryderi.
Vet ni inte det? Känner ni inte igen honom?
Det där är herr Moustafa själv, han anlände i morse.
Namnet torde vara bekant, åtminstone för de äldre och erfarna.
Zero Moustafa var tidigare Zubrowkas rikaste man.
Tillika ägare till Grand Budapest.
Han bor här någon vecka lite då och då, men aldrig under högsäsong.
-Monsieur Jean vinkade sig till mig. -Jag ska berätta en hemlighet.
Han tar ett enkelrum utan bad i hörnet på översta våningen.
Mindre än varuhissen.
Det var välkänt att Zero Moustafa ägde en del överdådiga slott i Europa.
Men på sitt eget tomma hotell tog han närmast en tjänstebostad i anspråk.
I samma ögonblick utspelade sig ett drama av mindre karaktär.
Detta krävde Monsieur Jeans omedelbara uppmärksamhet.
Min egen slocknade däremot snabbt.
Denna tidiga mellanakt i berättelsen om den gamle mannen-
-hade emellertid gjort mig gespannt wie ein Flitzebogen.
Det vill säga spänd som en fiolsträng. Jag skulle förbli det även nästa morgon.
Tills ödet, som det så ofta har för vana att göra-
-ingrep än en gång.
Jag beundrar ert arbete.
Ursäkta?
Jag känner till och beundrar ert fantastiska arbete.
-Tackar ödmjukast. -Har Monsieur Jean diskuterat med er-
-angående hotellets ålderstigne ägare?
Jag gjorde faktiskt själv efterforskningar om er.
Monsieur Jean är en duglig man-
-men han är inte någon första klassens, eller ens andra klassens concierge.
Tiderna förändras.
Badanläggningen är mycket vacker.
Det var den ursprungligen, men det gick ju inte att underhålla.
Nu anses den vara alltför dekadent, men jag älskar den ändå.
Hur kommer det sig att ni köpte Grand Budapest?
Det gjorde jag inte.
Om ni inte bara är artigt intresserad, utan verkligen vill veta-
-så låt mig bjuda er på middag i kväll så ska det bli mig ett nöje-
-och en ära att få berätta min historia för er.
Två ugnsstekta ankor med oliver, hare och sallad.
Pouilly-Jouvet 1952 och en skvätt torrt.
Det borde ge oss tillräckligt med tid om jag får börja genast.
Varsågod.
Det börjar med vår gemensamme väns företrädare.
Hotellets ursprunglige concierge.
Det börjar med...
-Ställ bordet vid fönstret. -Ja, Monsieur Gustave.
-Är hattarna borstade? -Naturligtvis, Monsieur Gustave.
Är det från Oberstdorf? - Vem har biljetterna? Ge hit.
Ser bra ut, vänta i hörnet.
-Jag åker inte. -Förlåt?
-Jag åker inte, jag är rädd. -För vad?
-Det är sista gången vi ses. -Varför skulle det vara så?
-Jag känner det på mig. -Ni behöver inte lämna oss...
-Följ med mig. -Till Lutz?!
-Snälla! -Ge mig er hand.
Det är ingen fara, ni oroar er alltid.
Ni verkar mer upprörd än vanligt, men jag försäkrar...
Vad har ni gjort med naglarna? Det är ju inte alls er färg!
-Tycker ni inte om det? -Det gör mig illamående.
Det här kanske lugnar er. Tyst och lyssna på orden.
"I min strävan i ädel skog"-
-"jag fann en grav, så väderbiten."
"Inskriptionen är sedan länge borta men ännu kvar i sina vemodiga sprickor."
Tänder ni ett ljus för mig?
-I sakristian i Santa Maria? -Jag tar hand om det personligen.
Kom ihåg att jag alltid finns hos er.
-Jag älskar er. -Och jag älskar er.
Abfahren.
Inte illa att vinna hennes lojalitet i nitton säsonger i rad.
-Ja, sir. -Hon gillar mig.
-Ja, sir. -Hon har inte varit sådan tidigare.
-Hon darrade som en skitande hund. -Ja, verkligen.
Spring till katedralen och köp ett av de billiga ljusen.
Tänd det i sakristian och be en bön. Köp mig sen en courtesan au chocolat.
Ge växeln till krymplingen där borta.
-Genast, sir. -Vänta!
-Vem är du? -Jag är Zero - hotellpojken.
Zero? Aldrig hört talas om, vem anställde dig?
-Herr Mosher, sir. -Herr Mosher!
Är det korrekt att ni har anställt denne unge man som hotellpojke?
Han har en provanställning, men ni måste givetvis godkänna.
-Så var det kanske. Tack, herr Mosher. -Ingen orsak.
-Då börjar vi med en intervju. -Ska jag tända ljuset först?
-Erfarenhet? -Hotell Kinski, köket.
Hotell Berlitz, städare. Och innan dess...
-Ingen erfarenhet, alltså. -Tack igen, Monsieur Gustave.
Nöjet är mitt, herr Schneider. - Helt oacceptabelt.
-Utbildning? -Jag kan läsa och skriva.
-Jag började skolan... -Ingen utbildning.
-Den exploderade. -Ring rörmokarjäveln.
-I eftermiddag? -Absolut, Frau Liebling.
Familj?
Ingen.
Sex, Igor.
Varför vill du bli hotellpojke?
Vem skulle inte vilja vara det på Grand Budapest?
Det är en institution.
Mycket bra svarat.
Tusen klubeck.
-Var ni någonsin en hotellpojke? -Vad tror du?
-Ni måste ha startat någonstans... -Tänd det jävla ljuset nu.
Där började mitt liv.
hotellpojke under utbildning, strängt övervakad av Monsieur Gustave H.
Jag blev hans elev, och han var min ledsagare.
En hotellpojke är alltid osynlig, men finns alltid tillgänglig.
Han kommer ihåg vad gästerna hatar.
Han ser gästernas behov innan det uppkommer.
Han är framför allt diskret.
Gästerna vet att deras hemligheter kommer att följa oss i graven.
-Så se till att hålla mun, Zero. -Ja, sir.
Det var allt.
Jag började förstå att många framstående gäster kom dit för hans skull.
Det var en viktig del i hans arbete, men också något han uppskattade.
Han ställde alltid samma krav: De skulle vara rika...
...gamla...osäkra...
...fåfänga...ytliga...
...blonda och i behov.
-Varför just blonda? -Det var bara så.
Han var dessutom den mest parfymerade man jag någonsin träffat.
Doften avslöjade hans ankomst i förväg.
Och dröjde kvar långt efter att han hade gått.
Jag jobbade sex dagar i veckan, från fem på morgonen till midnatt.
Måltiderna var knappa, men många.
Två frukostar, två luncher och en sen middag.
Kvällen avslutades med en predikan.
Oförskämdhet tyder på rädsla, att man inte får det man önskar.
Om ni bara älskar dessa fruktansvärda och oattraktiva människor-
-kommer de att öppna sig som en blomma. Det påminner mig om en dikt:
"Målarens pensel berörde det unga ansiktet med den kvicka borsten."
"Den skapade rodnad vid första beröring och gav liv till en livlös kind."
Själv åt han ensam på sitt rum.
Vem som egentligen ägde hotellet var ett mysterium.
Varje månad kom hans emissarie Kovacs för att granska räkenskaperna-
-och lämna meddelanden från hotellets mystiske ägare.
Då rådslog Monsieur Gustave och hotellchefen herr Becker-
-med honom i rummet ovanför receptionen.
Det var då jag träffade Agatha.
Det behöver vi inte prata om.
TIDNINGAR
BERGBANA
-Vad vill du? -Titta!
BLIR DET KRIG?
GREVINNA FUNNEN DÖD
-Jag är ledsen. -Vi måste dit.
Genast, hon behöver mig. Jag behöver dig till väskorna.
Packa direkt och ta med en Pouilly-Jouvet 1926 med två glas.
Då slipper vi kattpisset på tåget
Det är mitt fel.
Hon hade en föraning, men jag lyssnade inte.
Hela Lutz kommer att sörja utom hennes hemska barn-
-som hon föraktade. De kommer att dansa på hennes grav.
Det är inte lönt att göra något i livet för det är över på ett ögonblick.
Sen är man stel som en pinne. De goda dör unga.
Med lite tur ärver man en slant, men det vet man aldrig.
Hon var riktigt het i sängen.
-Hon var 84 år. -Jag har haft äldre.
När man är ung får man fläskfilé, därefter blir det mest skinkspill.
Det passar mig bra, jag gillar det. En helt annan smak.
Varför stannar vi vid ett kornfält?
19 OKTOBER, GRÄNSEN STÄNGS
-Hejsan, pojkar. -Era papper, tack.
Självklart.
Inget smickrande fotografi, jag ansågs väldigt stilig.
-Står F för Fritz eller Franz? -Frans.
Jag visste det! - Han försöker att se rolig ut.
Det är ett arbetsvisum på nivå tre, han reser med mig.
Följ med ut.
Sitt kvar. - Hans papper är i ordning.
Jag har själv kollat, ni kan inte haffa honom för att han är invandrare.
Sluta!
Låt dem fortsätta, Monsieur Gustave!
Era smutsiga rövhålsfascister, släpp min hotellpojke!
-Hur var det här då? -Den unge mannen arbetar för mig.
Monsieur Gustave?
Jag heter Henckels.
Jag är son till dr Wolfgang Henckels-Bergersdörfer.
-Kommer ni ihåg? -Jag vet precis vem ni är.
-Ni är lille Albert. -Det här är genant. - Släpp dem!
Er kollega är statslös och behöver ett särskilt visum.
Ta det här.
Det är tyvärr allt jag kan erbjuda.
-Hur mår er mor? -Mycket bra, tack.
-Hälsa henne. -Det ska jag.
Ert resesällskap tog hand om mig när jag var en ensam pojke.
-Vi ber om ursäkt för att vi störde er. -Jag ber om tillgift.
Det finns fortfarande civilisation kvar i detta mänsklighetens slakthus.
Det är faktiskt det vi erbjuder i vårt ödmjuka och tillbakadragna...
Skit i det.
SLOTTET LUTZ
Ta mig till henne, Clotilde?
Du ser strålande ut, älskling.
Vilken kräm använde de på bårhuset? Jag bara måste ha den.
Du ser bättre ut än på mycket länge, du ser levande ut.
Du ändrade i alla fall, nu är det perfekt.
-Vill du hämta kylt vatten utan is? -Ja, Monsieur Gustave.
Monsieur Serge vill tala med er. Han väntar er på sitt kontor.
Nåväl. - Jag är strax tillbaka, älskling.
Vi visades genom en grön dörr och nådde till slut butlerns tillhåll.
Strax därpå stormade en liten man klädd i vitt in i rummet.
Jag skulle aldrig glömma hans min.
Vad tusan är det som händer?
Jag hade aldrig varit i ett liknande hus.
Jag begrep inte vad som skulle hända, men till slut förstod jag.
När en förmögenhet står på spel...
...sprids girigheten som ett gift i blodomloppet.
Farbröder, brorsöner, kusiner, ingifta med tveksamma kopplingar.
De mest avlägsna släktingarna kröp nu fram ur sina hålor.
Som presiderande, vilket var en märklig tillfällighet-
-stod vår egen Kovacs, såsom varande en viktig advokat.
Han var testamentsexekutor.
Det här är Madame D:s testamente.
Det består av en tontine som tecknades innan makens död för 46 år sedan.
Därtill kommer 635 tillägg, ändringar och önskningar-
-som tillkommit under de årtionden som följde.
Den juridiska aspekten får analyseras-
-men det är vår uppfattning att hennes vilja var-
-att den som ska kontrollera egendomarna är hennes son Dmitri-
-med särskilda underhåll för hans systrar Marguerite, Laetizia och Carolina-
-och mindre gåvor till vänkretsen, vilket framgår av mottagarlistan.
Emellertid...
...har jag idag via post fått mig tillskickad en kodicill.
Uppenbarligen skickad av Madame D under hennes sista timmar.
Den innehåller ett tillägg som jag nu måste läsa upp.
Äktheten har ännu inte kunnat styrkas-
-så jag ber samtliga parter att vara tålmodiga och inte kommentera-
-förrän denna undersökning är genomförd.
"Till min värderade vän som varit mitt stöd under senare år"-
-"och visat mig lycka som jag aldrig räknade med att uppleva igen."
"Monsieur Gustave H."
"Jag skänker med all skatt betald och full förvaltningsrätt..."
"...målningen kallad Pojke med äpple av Johannes van Hoytl..."
-Otroligt. -"...den yngre."
-"...som berett oss mycken glädje." -van Hoytl skattefritt?!
Vem är Gustave H?
Det är tyvärr jag.
Den jävla fikusen?! Han är concierge!
-Vad gör du här? -Hedrar kvinnan jag älskade.
-Han har trängt sig in i mitt hem! -Det är inte ditt hem än.
Du får inte Pojke med äpple, bögjävel.
-Hur tror du att jag mår nu? -Ring polisen, nu åker han dit!
Han har förpestat min familj i 20 år.
Han är en hänsynslös bedragare som lurar svaga gamla kvinnor.
-Han sätter nog på dem också. -Jag ligger med alla vänner.
Var är Céline?
-Hon är död, det är hennes testamente. -Ja, naturligtvis.
Om du har rört min mamma, död eller levande-
-så skär jag halsen av dig! -Nyss var jag en bögjävel.
-Ja, men du är bisexuell. -Glöm det, jag åker nu.
Var snälla och vänta här.
Den målningen är ovärderlig. De kommer att slåss för den.
-Är den vacker? -Oerhört.
"Även den mest begåvade bard kan bara sjunga rim om saknade av henne."
-"Hans tunga..." -Får jag se den?
Ja, varför inte?
Det här är van Hoytls utsökta porträtt av en pojke på gränsen att bli man.
Blond, slät, vit som den där mjölken och av utmärkt härkomst.
Den sista i privat ägo och absolut den bästa.
Ett mästerverk, hans övriga arbeten är bara skräp.
Monsieur Gustave?
-Kan jag hjälpa er? -Var snäll och slå in den här, Serge.
Slå in Pojke med äpple?
KONFIDENTIELLT
Vad var det ni försökte säga tidigare?
-Jag kan inte säga det nu. -Skriv i morgon. - Till stationen!
Jag ska alltid behålla den. Den påminde henne om mig-
-nu ska den påminna mig om henne.
Den ska alltid hänga över min säng. Ser du likheten?
Jovisst.
Vi borde faktiskt sälja den, ju förr desto bättre.
De försöker nog stjäla tillbaka den. Dessutom verkar soldaterna skumma.
Det här kriget blir nog jobbigt för hela hotellbranschen.
Låt oss sluta en ed: Vi säljer tavlan svart inom en vecka.
Sedan lämnar vi landet och åker till rivieran tills allt har blåst över.
Som tack för din hjälp och dina tjänster som min tjänare-
-lovar jag dig 1,5 % av förtjänsten.
-1,5? -Plus husrum.
-Kan vi säga 10? -Det ger jag inte ens en yrkesman.
Du kan ju inte ens skilja på chiaroscuro och inälvor.
Men om jag dör först, så blir du min arvinge.
Jag har bara mina elfenbensborstar och en del romantisk poesi-
-men allt kommer att blir ditt.
Tillsammans med det som blir över efter horor och whiskey.
Det här blir vårt heliga förbund.
Jag skriver ner det direkt.
"Jag, Gustave H, varande vid mitt sinnes hyfsat fulla bruk i nådens år 1932..."
Han berättade aldrig var han kom ifrån.
Jag frågade aldrig om hans familj.
Ursäkta...
Polisen söker er.
-Hälsa att jag kommer ner. -Okej.
-Har du blivit förhörd? -Ja, en gång.
Jag blev torterad av rebellerna under ökenupproret.
Då vet du vad som gäller: knip käft! Du har aldrig hört talas om van Hoytl.
Hur kan vi hjälpa er, mina herrar?
På order av polischefen i Zubrowka-
-griper jag er för mordet på Madame Céline Villeneuve Desgoffe und Taxis.
Vi fick aldrig reda på hur hon dog, hon blev alltså mördad.
Och ni tror att jag gjorde det.
Stanna!
DEL 3 INTERNERINGSLÄGER
EN VECKA SENARE I VÄNTAN PÅ RÄTTEGÅNG
-Var har hänt? -Vad som har hänt?
Jo, jag bankade skiten ur det lilla krypet Pinky Bandinski.
Han ifrågasatte min virilitet. Är det en sak jag har lärt mig-
-så är det att på ställen som det här får man inte uppträda som en fegis.
Man måste stå rakryggad för att få respekt.
Du skulle se hur han ser ut nu.
Vi är faktiskt vänner nu, hoppas att du får träffa honom.
-Har du pratat med Kovacs? -Ja, igår i hemlighet.
Han kräver att vi båda svär på att inte andas ett knyst om det här.
-Han förutsätter att ni är oskyldig. -Självklart, vad är jag anklagad för?
På natten till den 19 oktober-
-anlände Monsieur Gustave H till Desgoffe und Taxis bostad-
-och gick in via tjänarnas ingång.
Han meddelade inte sin ankomst och tog fram sig via tjänstebostäderna-
-för att slutligen ta sig till Madame D:s privata kammare.
Det går inte att fastställa huruvida besöket var väntat.
Nästa morgon hittades Madame D död av strykninförgiftning.
Monsieur Gustave sågs inte där igen förrän efter 24 timmar.
Sakägarna finns nertecknade i detta dokument.
Det handlar huvudsakligen om de närmast sörjande och släktingar.
Men det vittne som såg stölden har försvunnit från platsen.
Hans vistelseort är för okänd, men han söks av myndigheterna.
Vem är han?
Serge?! Den lille kukskallen!
Nej, de måste ha lurat honom. Jag har hamnat i en lejonkula.
-Har ni alibi? -Ja, men hon är gift.
-Ert liv står på spel. -Jag vet, men kärringen har stuckit.
Hon är redan ombord Queen Nasstasja på väg mot Tanganyika.
Ge inte upp.
Omfattningen av denna sammansvärjning, som nu hade blivit offentlig-
-var för oss omöjlig att överblicka.
Jag söker Serge X, han är anställd av min arbetsgivare-
-familjen Desgoffe und Taxis på slottet Lutz.
-Ja? -Är ni hans syster?
-Ja. -Har ni sett honom?
-Nej. -Inte?
Nej.
Det gäller hans egen säkerhet och alla andras.
Om han visar sig...
...så hälsa att Jopling vill att han kommer hem.
En sak var säker:
Familjen Desgoffe und Taxis var mäktig.
Och tiden var inte på vår sida.
Ett brev från Monsieur Gustave.
-Ska jag...? -Läs det.
"-Mina kära kollegor..." -...jag saknar er djupt-
-här i min fängslade tillvaro.
Under min bortavaro vilar Grand Budapests öde i era händer.
Tillika dess klanderfria rykte. Håll det fläckfritt och ärat.
Hantera det varsamt, såsom vakade jag över er som en hök.
Så är det nämligen. Får jag reda på minsta snedsteg-
-kan jag utlova en sträng rättvisa.
Ett ståtligt och ärorikt hus står nu under ert beskydd.
Låt Zero få veta alla konstigheter.
"Er hängivne Monsieur Gustave."
Bäst att börja med soppan, nu kommer en dikt med 46 strofer.
"En fuktig, svart aska ligger sänkt i det smutsiga råttboet"-
-"och blandar sig med den tjocka stanken av ruttnande trä medan lärkan..."
Jag litar inte på honom, han är alldeles för ärlig.
För ärlig?
Nå, det rör mig inte i ryggen. Hitta honom och låt det gå undan.
Får det vara en tallrik gröt?
Inte? Inte ens ni med ärret?
Den är både varm och näringsrik idag, men kräver lite salt.
Gröt, kan det vara något för er?
Upp och hoppa.
God morgon, Pinky.
-Från Mendl igen? -Exakt, var är strupkniven?
Himmelskt!
-Nå, jag måste vidare. -Monsieur Gustave?
Ja?
Vi har pratat igenom det. Du är en riktigt bra kille.
Det omdömet har jag aldrig fått, men jag uppskattar det.
Du är en av oss.
Det var snällt sagt. Tack, min käre Pinky.
Tack, Günther och Wolf. Var det något annat?
Berätta, Ludwig.
Checkpoint 19 är inget enkelt fängelse.
Det finns breda järngaller framför varje dörr, ventilation och fönster.
72 vakter på golvet, 16 i tornen.
Det är 100 meter från yttermuren ner till en vallgrav med krokodiler.
Men alla fängelser har sina svagheter.
I det här fallet är det rännorna för dagvattnet.
De härstammar från originalbygget ända från medeltiden.
Ingen påstår att det här blir en trevlig promenad med en fin dam-
-men rördragningen har definitivt sina svagheter.
Och det ska vi utnyttja.
Titta här.
-Vi ritade det här? -Det gjorde jag, hur så?
Du har ett väldigt fint handlag och är ett lovande artistämne.
Hur kommer du igenom bottenplattan med 60 cm förstärkt granit?
Med strupkniven blir det sex månaders oavbrutet grävande-
-och under den tiden blir vi avrättade. -Huvudet på spiken.
Vi har falska papper, vanliga kläder och en repstege.
Men vi behöver något att gräva med, svårt att hitta i det här dårhuset.
Här pausade den gamle mannen och sköt ifrån sig lammsadeln.
Han blev blank i ögonen och han såg plågad ut.
-Mår ni illa? -Nej, inte alls.
Jag vet bara inte hur jag ska fortsätta.
Han grät.
Jag talar aldrig om Agatha för att...
...när jag tänker på henne kan jag inte kontrollera mina känslor.
Men det kan inte hjälpas. Det var nämligen hon som räddade oss.
Vid vårt tredje möte friade jag och hon svarade ja.
-Ska vi gifta oss? -Ja.
Vi hade inte ens 50 klubeck sparat.
Ingen visste om det, men vem skulle ha brytt sig?
Vi var ensamma i världen.
Och vi älskade varandra djupt.
-Varsågod. -Tack.
Det är en bok, "Romantisk poesi". Monsieur Gustave rekommenderade den.
Jag har den själv. Nu förstörde jag överraskningen.
Jag öppnar den ändå.
Läs inskriptionen.
"Till min käraste älskling, vördade Agatha som jag avgudar."
"Med respekt, dyrkan, beundran, kyssar, tacksamhet och kärlek."
"Från Z till A."
Monsieur Gustave krävde att få genomföra ett grundligt förhör.
Hon är verkligen charmerande.
Han gav henne också ett porslinshänge-
-och fem dussin vita tulpaner i en låda stor som en barnkista.
-Det är inte rätt. -Varför surar han?
-Köp inte saker till min flickvän. -Jag talar med skönheten för din skull.
-Man ska aldrig vara svartsjuk. -Stöter han på dig?
-Ja. -Ni har min välsignelse.
Återvänd till din älskade.
Snart skulle det visa sig...
...att Agatha inte bara var skicklig med palettkniv och smörkräm.
Hon var också mycket modig.
Hon var född sådan.
Något saknas, ett viktigt dokument. Antingen förlagt eller förstört.
Jag känner inte till innehållet eller dess betydelse.
Men jag ser spåren efter det överallt.
Jag ser ingen anledning till att arvet skulle omfördelas.
Men med hänsyn till omständigheterna kring dödsfallet-
-och försvinnandet av vittnet Serge X-
-föreslår jag att vi lägger fram ärendet för myndigheterna-
-i syfte att eliminera framtida påståenden om oegentligheter.
-Överenskommet? -Inte alls.
-Inte alls? -Nej.
-Får jag fråga en sak? -Ja?
-Vem jobbar du för? -Ursäkta?
Vem jobbar du för? Du ska väl vara vår advokat?
Jag är faktiskt exekutor och i det här fallet...
...representerar jag den avlidna.
-Mitt arvode inkluderades i... -Bli bara färdig med det här.
Överenskommet?
Jag fungerar som juridiskt ombud och måste följa lagen.
Inte överenskommet.
Det här stinker.
Slängde han ut min katt genom fönstret?
Det tror jag inte.
Okej.
Det är något jag inte har berättat.
Vi stal en tavla, den kan vara värd fem miljoner.
De har inte märkt det ännu, men om något händer mig...
-Stjäl du konst? -En tavla.
Vi måste ha en plan.
Den här koden talar om hur du kan hitta Pojke med äpple.
-Begär minst halva handelspriset. -Zero!
Jag är bagare, inte hälare. Jag handlar inte med stöldgods.
Jag sa fel, han ärvde den.
Sov nu.
Ja, herr Mendl.
-Göm den. -Nej!
Okej, men ta den ändå.
INLÄMNAT: DÖD KATT
NÄSTA: KONSTMUSEUM
Nästa dag fick herr Becker ett meddelande från Kovacs kontor.
Deras möte sköts upp...i all evighet.
FÄNGELSETFÖRRÅD TRE DAGAR SENARE
DRÄNERINGSTUNNEL
Nu sticker vi!
-Hur kom ni ut? -Håll käften!
-De försöker fly. -Vad är med dig?!
Vakt, vakt!
Det är ju du! Tack, du snälle man.
VAKTERNAS SOVSAL
Det kan man kalla oavgjort.
God kväll.
Låt mig presentera er. Pinky, Wolf och Ludwig, det här är Zero.
Günther blev dräpt i katakomberna. - Om vi skulle ses igen...
Vänta!
Vi har inte tid för pladder. Ta hand om er, herr Gustave.
Lycka till, grabben.
-Var är gömstället? -Jag hittade inget.
Jaså, är vi helt utelämnade?
Jag frågade runt, men...
Jag förstår, då får vi improvisera.
-Vi tar på våra förklädnader. -Vi har dem på.
Inte alls, vi sa ju mustascher och lösnäsor.
-Tog du inte med det? -Skulle du inte odla?
-Det skulle inte ha varit övertygande. -Jo, om det är bra gjort.
Men det är okej, ge mig bara ett par stänk av L'air de Panache.
-Får jag inte ens det? -Jag glömde det.
Glömde du verkligen L'air de Panache?
Jag kan inte tro det. Jag har ju suttit inne, det är pinsamt.
Jag luktar.
Underbart, men så går det väl till i... var kom du från nu igen?
-Aq Salim al-Jabat. -Precis, så går det väl till där.
Där ägodelarna består av smutsiga mattor och en svulten get-
-och man lever på dadlar och skalbaggar men så har jag inte utbildat dig.
Vad tusan fick dig att lämna ditt land-
-och färdas långa sträckor för att bli en fattig immigrant-
-i ett mer utvecklat samhälle som kunde klarat sig bra utan dig?
-Kriget. -Förlåt?
Min far blev mördad och resten av familjen arkebuserades.
Byn brändes ner och alla överlevande tvingades att fly.
Jag lämnade landet på grund av kriget.
Då är du snarare en flykting?
-Sant. -Nå...
Då får jag väl ta tillbaka allt jag just har sagt.
Vilken jävla idiot jag är, en löjeväckande dåre.
En självisk jävel. Det är skamligt och inte i nivå med Grand Budapest.
-Jag ber om ursäkt å hotellets vägnar. -Det är inte ert fel, jag glömde...
Ursäkta inte mina handlingar, jag är skyldig dig mitt liv.
Du är min vän och jag är väldigt stolt över dig.
Det måste du förstå.
-Jag är så ledsen. -Vi är bröder.
Hur mår vår älskade Agatha?
"Det var gryning när jag såg hennes ansikte på heden-"
-"och därför kom jag varje dag, ehuru vinägern i mitt hjärta..."
Mycket bra, men nu gick larmet. Jag kräver att du fortsätter senare.
Ordna vägspärrar vid varje knutpunkt.
Kontroller vid varje järnvägsstation.
Ge mig 50 män och 10 blodhundar.
Vi ska söka igenom varje bageri, våffelbagare, ölstuga och hotell-
-från Augenzburg to Zilchbrück. Det här är farliga förbrytare.
Åtminstone tre av dem. - Vem är du?
Vad gör du här? Det här är en militär utredning.
Han heter Jopling, hans arbetsgivares mor...
Håll käft!
Ni arbetar åt Desgoffe und Taxis? Känner ni till mordet på Vilmos Kovacs?
Jag vet att han har försvunnit.
Kroppen hittades i en sarkofag på konstmuseet i går.
Han saknade fyra fingrar.
-Vad vet ni om det? -Inget.
Visa ut herr Jopling.
Mendl.
Ge mig Excelsior Palace i Baden-Jürgen, mottagaren betalar.
Vi har inget val. - Jag väntar, tack.
Jag borde inte nämna honom, lova att aldrig säga något.
Självklart.
Guten Abend. Monsieur Ivan, bitte.
Hur får man bra biljetter till Toscana dagen före premiären?
Hur får man en privat visning på Royal Saxon Gallery?
Hur får man ett hörn bord på Chez Dominique en torsdag?
Ivan, det är Gustave. Ja, tills för fem minuter sedan.
Vi var tvungna att sticka.
Genom vattenrören.
Förlåt, men vi är i knipa. Det här är en officiell förfrågan.
Jag begär hjälp från...
SÄLLSKAPET DE KORSLAGDA NYCKLARNA
Jag ringer dig, Gustave. Håll ut.
Ursäkta mig. Föredrar ni att gå? Vi är här, följ bara den här vägen.
Visa herrn ut, Jojo.
Ring Monsieur Georges.
Ta över.
Uppfattat. Ring Monsieur Dino på Palazzo Principessa.
Högre, för tusan!
-Ta över. -Högre!
Jag förstår. Ja, genast.
Ring Monsieur Robin på l'Hôtel Côte du Cap.
...två, tre.
Ta över.
Ja, Dino. Okej.
Ring Monsieur Martin på Ritz Imperial.
För mycket salt.
För lite peppar.
Ta över.
Jag hörde det.
Kanske. Låt mig ringa några samtal.
Serge X och Kovacs saknas.
Madame D är död, Pojke med äpple är stulen av oss.
Dmitri och Jopling är hänsynslösa.
-Gustave H är på fri fot. Något mer? -Zero är förvirrad.
Exakt, intrigen tätnar som det brukar heta.
Varför heter det så? Har det med soppa att göra?
Vi hittade butlern. Han gömmer sig vid Gabelmeister's Peak.
Han är villig att träffa er vid observatoriet i morgon.
Han förklarar allt.
Ert tåg går om fyra minuter, här är biljetterna.
-Tredje klass? -Det var fullbokat-
-men konduktören var tidigare sommelier på Versailles.
Han trixade lite. De här är för restaurangvagnen.
En sak till.
L'air de Panache.
De hade bara den lilla flaskan.
-Ge honom något, hur mycket har du? -42 klubeck...
Ge honom 25.
-Gud välsigne er. -Men snälla...
Jag får erkänna att det var oväntat. Vad blir nästa steg?
Prata med systern igen, och övertala henne.
Det förbannade jävla aset.
Men för helvete!
Vad fan är det här?
-Har du inte gömt Pojke med äpple? -Har du inte märkt det förrän nu?
-Driver ni med mig?! -Excusez-moi.
Den togs av Monsieur Gustave.
Jag är inte arg på Serge, han kan inte hjälpa att han är feg.
-Fegheten är inte hans fel. -Det beror på.
-"Det beror på" kan man säga om allt. -Det är klart att det beror på.
Visst, men jag ska ändå strypa den lilla sumpråttan.
Får jag officiera vid ceremonin?
-Gärna. -Flickan är verkligen förtjusande.
Figur som en planka, födelsemärke över halva ansiktet.
Hon sliter i det där köket medan Mendl vakar som en hök över henne.
Hon protesterar inte, jobbar på och är synnerligen underbar.
Varför?
För att hon är ren.
-Hon beundrar er också. -Gör hon?
-Väldigt mycket. -Ett bra tecken, då har hon förstått.
Det är viktigt.
Flirta inte med henne.
FLICKAS HUVUD FUNNET I TVÄTTKORG
Flickan fick ett telegram kl 04.00.
Meddelandet saknas, men telegrafen sparar dem i 24 timmar.
Jag har det här, det lyder:
"Packa och var beredd på avfärd."
"Gömstället nära Gabelmeister's Peak."
"Förstör meddelandet. Älskar dig."
Var är korgen?
VID FOTEN AV GABELMEISTER'S PEAK
Vart är ni på väg?
Skidor, pulka, bergsklättring?
Jag telegraferade till Agatha och bad henne ta sig till gömstället-
-en husvagn vid Nebelsbad road.
Gustave och jag fortsatte österut mot alperna-
-och vår mötesplats med butlern Serge X.
För säkerhets skull hoppade vi av vid godsavlastningen före stationen.
L'air de Panache.
OBSERVATORIET PÅ TOPPEN
-En sjuhelvetes utsikt. -Instämmer.
"Som ofta nämnts, ingen enskild flinga till formen ren..."
Det kommer någon.
Är ni Monsieur Gustave från Grand Budapest Hotel i Nebelsbad?
Hoppa på nästa linbana.
Är ni Monsieur Gustave från Grand Budapest Hotel i Nebelsbad?
Byt plats med mig.
Är ni Monsieur Gustave från Grand Budapest Hotel i Nebelsbad?
Ta på er de här och sjung.
-Är ni Monsieur Gustave... -Ja, för fan!
-Bikta er. -Jag är oskyldig!
Förlåt mig, Monsieur Gustave. Men de har dödat min familj.
-Vem har de dödat? -Min syster.
Hon med klumpfoten? Vilka svin!
-Jag försökte varna er. -Jag vet, glöm det nu.
Jag måste be er att rentvå mig, jag förstår att ni sörjer...
-Det är mer...att berätta. -Ja, fortsätt.
Madame D skrev ett annat testamente som jag bevittnade.
Det skulle gälla om Madame D blev mördad.
Ett andra testamente? Om hon blev nackad?
-Men de förstörde det. -Oj då.
-Jag har en kopia. -Av det andra testamentet?
Men vad står det då? Dra inte ut på det, det här är en jävla mardröm!
Vad fan är det som pågår?
Serge? Serge!
Helvete, de ströp den stackars slusken.
Kom igen, häng på!
-Vad gör vi om vi tar honom? -Ingen aning, han är en galen mördare.
-Vi stannar. -Jag kan ju knappt styra.
VINTERSPELEN
MÅL
Jag hatar dig, ditt sjuka kryp.
"Om detta är slutet, farväl! skrek den sårade flöjtpojken"-
-"medan musköterna knallade och skyddsvallarna rasade."
"Jag anar mig andas mitt sista..."
Herrejävlar, du fick honom! Bra gjort, Zero!
Ni är på rymmen från rättvisan! Ge upp, så blir ni bra behandlad!
Försök inte fly!
-Vad tror ni? -Jag hoppar hellre än ger mig.
Vi snor galningens motorcykel, hämtar Agatha och tavlan-
-och åker till rivieran. -Bra förslag, så gör vi.
Först en tyst minut medan vi minns en tjänare som dött i tjänsten.
Adjö, Serge.
Okej, då sticker vi.
KOPIAN AV DET ANDRA TESTAMENTET
Kriget började vid midnatt. Pffeifelstad föll ganska omgående-
-och tio bataljoner välde in längs hela gränsen i väster.
Överkommandot omgrupperade till Nebelsbad.
24 TIMMAR SENARE
Med hälsningar från herr Mendl, det är till staben.
General Stieglitz vill ha en fin utsikt, så han får Hertig Leopold-sviten.
Woronieckis departement meddelar tidig incheckning, han får 401 till 403.
Meddela Logistik att vi flyttar dem till ett dubbelrum på trean.
De behöver mer plats än så.
Början på slutet av slutet på början har börjat.
Finalen spelas falskt på ett trasigt piano i en glömd stad.
Jag slipper helst sådana hädelser.
Grand Budapest har blivit truppbaracker, jag korsar aldrig tröskeln igen.
Fast vi måste nog gå in i alla fall.
Dmitri.
God kväll, jag är Monsieur Chuck.
Ni och era systrar har fått Kung Ferdinand-sviten.
-General von Shrecker frågade... -Vem är det?
Hon har min bild.
-Sex. -Vänta!
Med hälsningar från herr Mendl.
Har du sett en flicka med paket under armen?
Ja, hon tog hissen tillsammans med herr Desgoffe und Taxis.
-Vem är du? -Otto, den nye hotellpojken.
Du är dåligt utbildad, du får aldrig lämna ut information på det sättet.
-Vacker bild. -Sjätte våningen.
Var är Pojke med äpple?
Det angår dig inte!
Nu ska jag fixa dig en gång för alla!
Släpp vapnet!
Eld upphör!
-Vem beskjuter vem? -Det är den förrymde Gustave H.
Det är Dmitri Desgoffe und Taxis, han dödade Kovacs, Serge och sin mor.
Ingen rör sig, alla är gripna!
-Vem stack via fönstret? -Agatha!
310-BIS. - Jag är på väg!
STÖR EJ
Det sitter något på baksidan...
Agatha!
-Är du okej? -Jag tror det.
Det sitter något på baksidan av tavlan.
KONFIDENTIELLT FÅR BARA ÖPPNAS OM JAG BLIR MÖRDAD
Monsieur Gustave ärvde givetvis allt.
Herrgården, som kallades Schloss Lutz-
-fabrikerna, som producerade vapen, medicin och tyger.
-ett viktigt tidningssyndikat-
-och som ni kanske redan har gissat, denna inrättning:
Hotellet Grand Budapest.
Han utsåg mig till sin efterträdare och under återstoden av kriget-
-tjänade jag mitt nya land bakom disken som ännu står här.
Han var som vi andra. Osäker, fåfäng, ytlig och behövande.
På slutet blev han dessutom rik.
Men han blev inte gammal.
Kära församling...
Inte heller Agatha.
Hon och vår son dog två år senare av den preussiska influensan.
En absurd liten åkomma, som vi idag botar på en vecka-
-men på den tiden dog miljoner människor.
På ockupationens 21:a dag, då Zubrowka upphörde att vara en suverän stat-
-reste vi till Lutz.
För att besvara din tidigare fråga:
Naturligtvis.
Zero frågade om min blygsamma start i hotellbranschen.
Jag var den bäste hotellpojken någonsin på Grand Budapest.
Det vågar jag nog påstå. Nu har jag blivit passerad.
-Men han hade en exceptionell lärare. -Verkligen.
"Varifrån kom dessa strålande bröder, enade under ett ögonblick"-
-"medan de passerade stratosfären av vårt stjärnklara fönster?"
"En från öster och en från väster."
Mycket bra.
Flirta inte med henne.
Varför stannar vi vid ett kornfält igen?
BÖRJAN PÅ BLIXTKRIGET
Dessa svarta uniformer är så trista.
Hej, pojkar. Vi talade just om er.
-Era papper, tack. -Med nöje.
Ni är den första dödspatrullen som vi har råkat.
Hur står det till?
Plus ça change, eller hur?
Det är ett arbetsvisum på nivå tre, läs det här.
INNEHAVAREN FÅR RESA FRITT
-Följ med ut. -Stanna kvar.
Rör ni honom så lovar jag er att ni får sparken-
-blir inlåst och hängd i solnedgången.
Det finns fortfarande civilisation kvar i detta mänsklighetens slakthus.
Era smutsiga rövhålsfascister!
Han var ett tecken på det. Det finns inte mer att säga.
Hur gick det då?
De sköt honom.
Så jag fick alltihop.
När vi skulle hämta rumsnycklarna, hade Monsieur Jean lämnat sin post.
Han har säkert glömt bort oss.
Under senare år hade fastigheter som Grand Budapest-
-med några få undantag blivit allmän egendom.
Även om hans förhandlingar med myndigheterna aldrig offentliggjorts-
-blev resultatet ingen hemlighet.
Zero Moustafa hade gett förmögenhet för ett olönsamt, dödsdömt hotell.
Varför? Av sentimentala skäl?
Det var inte likt mig att vara så burdus men jag måste få veta.
För att få ro, antar jag.
-Förlåt om min fråga upprör er. -Det gör den inte.
Är det för att det är det sista minnet till en förlorad värld, hans värld?
Hans värld? Nej, det tror jag inte.
Vi hade samma kallelse, det är allt.
Hotellet behåller jag för Agathas skull.
Vi var lyckliga här. Under en period.
Ärligt talat försvann hans värld långt innan han steg in i den.
Men han lyckades verkligen hålla skenet uppe.
-Ska ni upp? -Nej, jag sitter här ett tag.
God natt.
Veckan därpå åkte jag till Sydamerika och en lång resa utomlands.
Det dröjde många år innan jag återvände till Europa.
Det var en förtrollande gammal ruin.
Men jag fick aldrig se den igen.
Översättning: Papageno © 2014
www.divxsweden.net -bästa svenska undertexterna på nätet