Gledali ste...
Žitelji Kategata! Pozdravite svog novog kralja!
Želim povratiti Kategat od Ivara. -Nemaš vojsku. -Kralj Harald je ima.
Gvozdeni Bjorne, sudba nas je opet spojila.
Trebamo svi zajedno napasti Kategat.
Bogovi su te obeležili. -Znaš ti dobro da nisi Bog.
Gvozdeni Bjorn polaže pravo na tebe. -Nisam ničije vlasništvo.
Maštaš li ikad, kralju Haralde?
Svi smo isti, samo se pretvaramo da smo se promenili.
Zamalo umreh, ali ponovo se rodih.
Naučila sam samo da je život patnja.
Vele da sam ja neprijatelj, oni su neprijatelji.
Za vreme Ragnara svi ljudi su bili slobodni.
Nikad ih nije primoravao da ga 'štuju.
Tora je mrtva, Ivar je živu spalio.
Kralju Olafe, dođoh vas zamoliti da napadnete Ivara
i skinete ga s prestola u Kategatu. -Moja sudba je da ubijem Ivara.
Videsmo dve vojske kako marširaju zajedno.
Jednu predvode Gvozdeni Bjorn i Harald Lepokosi.
A drugu? -Kralj koga nismo prepoznali.
Ali nekoga smo prepoznali. -Mog brata, Hvitserka.
Dođite da vidite!
Hodite da svedočite smrti čovečanstva!
On je čudovište, morate ga ubiti.
Žitelji Kategata! Dođoh da vas oslobodim!
Ja sam im kapije otvorila.
Živeo Bjorn, kralj Kategata.
Živeo kralj Bjorn!
Niko nikada neće zaboraviti ime Gvozdenog Bjorna.
Ali rat nije gotov.
Više, želim više, želim više.
Da imam srce, mogao bih te voleti
da imam glas, mogao bih ti pevati.
Nakon prespavane noći kad ustanem
video bih šta sutrašnjica donosi.
Da imam glas, mogao bih ti pevati.
~ Vikinzi ~ S06E01: Novi počeci
Put Svile
Fixed by: BOTANICMAN
Kijevska Rusija
Zašto ovaj jednooki idiot ne skida pogled s mene?
Već nedeljama nam pravi društvo usput. Ne sviđa mi se.
Prenesi nekom od mojih ljudi da ga ubije van očiju svih.
Oni su plaćenici.
Ne bih im ništa poverio.
Onda ga ti ubij.
Naravno.
Žitelji Kategata!
Obećah vam kad postanem kralj da će moja vladavina biti drugačija od Ivarove.
Ispoštovaću to obećanje!
Ivar je sazdao zidine oko našeg grada.
Obeshrabrio je strance, zabranio slobodu govora i zavadio naš narod.
Kategat će preživeti i prosperirati samo kroz trgovinu.
A ne pohode. U to verujem.
Ovaj skup je u vaše ime organizovan.
Šansa da mi se obratite za sve što vam duša ište. Saslušaću vas.
Vaš sam ponizni sluga.
Kralj Bjorn!
Ko su ovi ljudi?
Znam ko su.
Izdajnici koji su sarađivali s Ivarom.
Bili su njegovi čuvari.
Sve želje su mu uslišili
bez obzira koliko okrutne bile, bez trunke žaljenja.
Bez razmišljanja čak i za svoje porodice.
Hrabre ljude koji im se usprotiviše žive spališe.
Spališe i mladu devu Toru, moju ljubav.
Zar ne?
Da li su ovi ljudi krivi? -Jesu!
Šta mi je činiti s njima?
Odvedite ove ljude.
Sine moj, velika je odgovornost na kraljevim plećima.
Ovi ljudi su krivi, jer počiniše zločine nad svojim narodom i nad vama.
Znam da svi smatrate da oni zaslužuju smrt! -Tako je!
Postoji mnogo gora kazna od smrti.
Prognaću ih zanavek.
Biće izgnanici, šumski ljudi.
Zanavek osuđeni da žive u šumi i ostalim napuštenim mestima.
Njihova imovina biće zaplenjena.
Biće žigosani kao izgnanici. I mogu biti ubijeni bez kazne.
Ovo je mnogo gore od smrti.
Neće živeti kao ljudi, već kao duhovi izvan ljudskog društva.
I svaki dan biće primorani da žale za svojim odlukama i zločinima.
Za njih neće biti iskupljenja.
To je moja odluka! Svi koji se slažu neka kažu "da". -Da! -Onda je odlučeno!
'Ajde, ubijte me. Učinićete mi uslugu!
Doneo si ispravnu odluku.
Nadam se. -Ivar ih nikad ne bi oslobodio.
Ali ja nisam Ivar.
Ko je on? -Varjag.
Zove se Ivar.
Našljokao se jedne noći i svima se hvalio da je kralj.
Ne izgleda k'o kralj. I svakako ne putuje poput kralja.
Šta veli? -Odvešćemo ga u Kijev.
Nećeš pre nego što mi platiš za moju informaciju.
Ko su ovi ljudi? -Rusi.
Škrta kopilad!
Čini mi se da su ti dukate zakinuli. Kuda me vode?
U Kijev, njihovu prestonicu.
Ko je njihov vladar? -Princ Oleg, Prorok.
Prorok? Zašto Prorok?
Uzjaši konja! Ideš s nama!
Koji mu je đavo? -On je bogalj.
Bogalj a kralj, sad sam se svega nagledao.
KIJEV
Kojim dobrom? -Prinče, zanimljivog stranca zarobismo.
Tvrdi da je kralj. Putovao je putem Svile.
Kralj?
Odakle? -Iz Norveške.
Varjag.
Ne možeš da 'odaš.
Jesi ranjen? -Nisam.
Bogalj sam.
Od rođenja.
Zboriš mojim jezikom.
Nekad to beše jezik mog naroda. Varjaga.
Kako te zovu?
Zovem se Ivar.
Zovu me Ivar Beskosni.
Čuo sam za tebe.
Ivare Beskosni.
Tvoja slava se proširila Putem svile.
Kao med i pčelinji vosak. Krzno i robovi.
Ali zašto sada putuješ njim?
Bez predstavljanja sebe, poput lopova.
Moje kraljevstvo mi braća oduzeše.
Ja sam niko i ništa. I nemam ti ništa ponuditi prinče Oleg.
Nije mi bila nakana da te gnjavim svojim prisustvom.
Kuda si se uputio? -Nikuda.
Nemam planove.
Pobegoh od bratske odmazde.
Pa, sada si ovde.
Ko zna da li će mi tvoje prisustvo smetati.
Videćemo.
Ovde smo započeli novi život. To je oduvek bila moja obaveza kao kralja.
Da izgradimo najuspešniju trgovačku luku u celoj Skandinaviji.
Trebaće mi vaša podrška, potrebna mi je moja porodica.
Mati.
Želim ti uspeh u tvom poduhvatu, moj dragi sine.
Ubeđena sam da ćeš biti uspešan.
Ali u budućnosti, to ćeš morati uraditi bez moje pomoći.
Ne razumem. Zašto ne bi ostala?
Dovoljno se ratova i smrti nagledah.
Mnogo ljudi sam izgubila.
Ne želim više biti poznata i odgovorna.
Želja mi je da živim potpuno drugačijim životom.
Kako misliš to izvesti? -Planiram da napravim farmu.
Poput one na kojoj se ja i Ragnar uzesmo, gde smo svi bili srećni.
Planiram da sazdam farmu.
Bez opterećenja i problema kao vođenje velikog i prosperitetnog grada.
Jesam li dobro shvatio, želiš se povući i nestati.
Ti si najpoznatija ratnica u Skandinaviji. -I u svetu. -Tako je.
U budućnosti želiš sama zemlju obrađivati daleko od očiju sveta?
Da, to je moja želja Ube.
Ne želim više poznata biti.
Oprosti mi, Bjorne. Tako sam odlučila.
Prihvatam.
Odluka je tvoja, mati.
Kuda god da se uputimo, neka nas bogovi vole i čuvaju.
Živeli. -Živeli. -Živeli.
Prijatelju moj, sad je vreme da kažeš istinu.
Zbori nam o kralju Ivaru.
Noćas si baš tiha bila, jedva si koju reč prozborila.
Zborismo o porodici, ali porodica nije najvažnija.
Na kraju, sami se rađamo i sami umiremo.
Ali potrebna nam je porodica. I ljubav bližnjih.
Potrebna si mi, Gunhild. -Tu sam za tebe.
Volim te, iskreno ti kažem.
Mislim da sam iskrenija od tebe.
A sutra?
I sutra ću te voleti.
Hodala bih kroz vatru zbog tebe.
A izvan toga, ko zna?
Udata sam, al' slobodna sam u duši.
Ponekad te je teško voleti.
Ne, mislim da me je lako voleti.
Poljubi me. -Neću, poljubi ti mene.
Vidiš, ništa nije toliko komplikovano.
Ali razmišljanje o tome jeste.
Je li istina da si pravio društvo slavnom Ivaru Beskosnom?
Jeste, prinče. -Izgubio je bitku.
Od svoje braće. Gvozdenog Bjorna, Ubea i Hvitserka!
Svi oni su sinovi čuvenog Ragnara Lodbroka.
Kako ću se uveriti da je on kralj? Dokaz mi pokaži?
Nemaš ga. Lažeš me.
Smatraš me budalom?
To ti je kobna greška.
On nije samo kralj!
Molim? Šta reče?
Rekoh da Ivar nije samo kralj.
Ne razumem te. Šta je onda?
On je bog.
Bog?
-Tako je, istinski bog!
Predstavio se žiteljima Kategata. -Sada smo hrišćani.
Ali još uvek se dobro sećamo starih bogova.
Verovatno ih se još uvek bojimo.
Ako je on bog, zašto prerušen putuje kroz moje kraljevstvo?
Koje su njegove istinske namere?
Sumnja me izjeda, to je jače od mene. Moram znati.
Možeš zamisliti koliko sam znatiželjan, zar ne?
Molim te, bolje ti je da mi kažeš, prijatelju moj.
Sve sam ti rekao.
Imali smo problema s tvojim prijateljem, nije sarađivao.
Nije nam bio od pomoći.
Ne razumem, šta je pogrešno učinio?
Tvoj prijatelj odbija da mi kaže zašto si prerušen došao u moje kraljevstvo.
Već ti rekoh, ne postoji poseban razlog.
Uvek postoji razlog, uvek.
Živeo Bog Ivar!
Lagerta?
Možda.
'Ajde da pogledamo.
Bila si u pravu, Torvi. Ovde trebam sazdati svoju farmu.
Ovde trebam živeti do kraja mog života.
Pomoći ćemo ti da je sazdaš.
Nećemo ploviti nigde dok ne sazdaš kuću i ne useliš se.
Trebaće mi stoka. Ne puno, par koza, možda svinjče.
Konj da vuče plug.
Zaista ćeš živeti ovde Lagerta?
Da. -Sama? -Verovatno.
Zar nećeš biti usamljena?
Ne, Hali. Neću biti usamljena.
Posećivaće me tvoj deda Ragnar i mnoštvo prijateljskih duhova.
Imam lepe novosti.
Ne moraš mi govoriti.
Trudna si, život ide dalje.
Život ide dalje.
Šta misliš? Da li bi voleo da letiš, Ivare Beskosni?
Ne razumem. -Nema se šta razumeti.
Kada dostignemo dovoljnu brzinu letećemo.
Zar to nije san svih ljudi?
Šta znam.
Za tebe sigurno jeste, jer ne možeš hodati.
Ti samo možeš puzati zemljom.
Ideja da se leti poput slobodne ptice, sigurno je uzbudljiva?
Kreni!
Ne boj se! Nećeš umreti dok sam s tobom!
Ne, ne, ne!
Puštaj sanke! -Ne, ne!
Hteo sam da te podignem u vazduh.
Zašto? -Zato što si bog.
To je istina, zar ne?
Ti si direktan potomak Odina. Kao bog se pred drugima predstavi.
Bogovi putuju preko celog neba, zar ne?
Nećeš umreti dok si sa mnom. -Ti nisi bog.
Ako presečem tvoju užad, pašćeš na zemlju i umrećeš. -Veruješ li u to?
Pazite!
Da li sada veruješ?
Kralju Bjorne, kraljico Gunhild. Donosimo vesti od kralja Haralda.
Rečeno nam je da je kralj Harald podlegao ranama.
Nije. Istina je da je bio ranjen da bojnom polju.
Kralj Olaf ga je spasao i odveo ga kući. -Plemenito delo kralja Olafa.
Verovanto ne u tolikoj meri.
Dok je kralj Harald bio bolestan, Olaf preuze kraljevstvo.
Imao je dovoljno ratnika za to.
Šteta.
Kakve to veze ima sa mnom?
Kralj Harald se još uvek oporavlja, ali ne želi da bude potčinjen kralju Olafu.
Zna da mu je život ugrožen, verovatno će biti i oduzet.
Seća se da vam je pomogao u pohodu na vašeg brata Ivara.
Da vas je lično spasao, kad vas je Ivar pokušao zarobiti i ubiti.
Smatra da ste mu obavezni pomoći.
Moli vas kao istinskog Vikinga, Ragnarovog sina, prijatelja i saveznika.
Da mu pomognete da skine uzurpatora s prestola.
Žao nam je zbog situacije u kojoj se nalazi kralj Harald.
Mislim da nemamo nikakvu obavezu prema njemu.
Naprotiv, kralj Harald veruje da ste postali istinski prijatelji.
Bez obzira na nesuglasice u prošlosti.
Mogao je tvrditi da je kralj cele Norveške kad je bio na vlasti.
Mogao je zahtevati brak s vama, kraljice Gunhild.
Kao pošten čovek, ništa od toga nije učinio.
Ali sada, kralju Bjorne, traži vašu pomoć.
Kao preporođen i častan čovek, traži vašu pomoć.
Načusmo da postadoste kralj Kategata. Pravo pitanje je...
Kakav kralj želite da budete?
Razmisliću o tome.
Želim nešto da ti pokažem.
Kakvo je ovo mesto?
Mauzolej moje pokojne supruge.
Najsvetije mesto u palati.
I najsvetije mesto u mom srcu.
Kako je umrla?
Život joj oduzeh.
Bila je mlada i tupava.
Saznah da je delila postelju s jednim od mojih pomoćnika.
Voleo sam je.
Bila je očaravajuća.
Stalno mi je bila u mislima.
Čak i na bojnom polju.
A ipak, sve to vreme...
U nekoj sumornoj odaji ove palate, potajno me je varala.
Iskusio sam tvoju bol.
Onda ti nije strana ženska bezosećajnost.
Nekako sam znao da ćeš razumeti.
Retkim ljudima sam ovo pokazao.
Ali ti...
Mislim da ćemo nas dvojica imati poseban odnos.
Istinski verujem u to.
Pred zalaskom sunca,
i pred očima bogova.
Kunem se da se zanavek mača neću latiti.
Dva izaslanika me danas uznemiriše.
Znam.
Nisam to očekivao.
Kad me pitaše: "Kakav kralj želim da budem?".
Pomislih da sam odgovorio na to.
Mislio sam da znam.
Kad sam se obratio žiteljima, govorio sam iz srca.
I mislio sam da je to moj odgovor. -Sigurna sam da jeste.
Ta dva nepoznata izaslanika. Zboriše o dubljem značenju.
A da nisu toga ni svesni bili, kralj Harlad ih je nasumice odabrao.
Brkaš stvari. Pomogao ili ne kralju Haraldu, to te ne definiše kao kralja.
A šta me definiše? -Možda to što si drugačiji od oca.
Ili što sam mu sličan.
Uprkos svemu, bio je voljen.
Budi svoj čovek. -Želim, ali ne znam kako.
Uostalom, postupiti ispravno možda je lakši način.
To je uvek opasno, postupati ispravno iz pogrešnih razloga.
I treba da budeš oprezan.
Kad pogledam veliku dvoranu, vidim moju mater i oca.
A zašto i ne bih?
I odjednom, osećam se staro.
Više nisam njihov sin.
Ja sam tvoj muž.
Otac.
I ja sam kralj.
Odlučih tvoj dolazak ovde tretirati kao znak, kao predskazanje.
Dugo vremena nas Ruse vodi moj zet, kralj Rjurik.
Krenuli smo prema istoku u potrazi za trgovinom, osvajanjem i širenjem.
Moram priznati, čak i pre tvog neočekivanog pojavljivanja.
Počeo sam da dovodim u pitanje takav način razmišljanja.
Možda je posle svega, vreme da se opet osvrnemo na zapad.
Pre mnogo godina, okačio sam svoj štiti na kapijama Konstantinopolja.
Sada je vreme da ga okačim na kapijama Kategata.
Dom naših predaka i naš prvobitni dom.
A ti mi možeš pomoći.
I osvetiti se braći istovremeno.
Smatram to dobrim planom.
Sad shvatam da moj dolazak u Kijev nije bila slučajnost, kao što smatrah.
Bogovi su ga isplanirali.
Ne vidim drugo objašnjenje.
Bogovi, nazdravimo u ime Odina.
Za Odina.
Fixed by: BOTANICMAN