Porten!
- Hvem er den mand? - Det ved jeg ikke.
Han kom i morges med nogle andre handlende.
De kigger, men de vil ikke købe noget.
Jeg vil vide, hvorfor de er rejst hertil, hvis de ikke vil købe noget.
Angrib!
- Hvad lavede de? - Så efter brister i vores forsvar.
De har vist fundet en.
Luk portene op!
Biskoppen deltog i kampen med kong Aelle.
Gode Gud ...
Hans Nåde er meget nærmere Gud end Dem lige nu, prins Aethelwulf.
Sæt ham ned!
Hvem gjorde det mod Dem? Var det Ragnar Lothbroks sønner?
Hvor stor er deres hær? Hvor mange krigere har de?
Hvor mange græsstrå er der på en mark?
Hvad betyder det? Hundredvis eller tusindvis? Fortæl!
Fanden tage Dem!
Og må De hvile i fred.
Giv biskoppen en god og hæderlig kristen begravelse.
Selv i disse tider må vi gøre det rigtige.
Så kong Aelle er besejret.
Dræbt på en frygtelig og barbarisk måde, sire. Siges det.
Det gør mig bedrøvet at høre. For vores alle sammens skyld.
Den store hær er sikkert allerede på vej hertil.
Jeg giver dig til opgave at gå ud og møde den.
Er den så stor, som biskoppen sagde, behøver jeg tid til at samle styrker.
Ja, men tiden er knap.
Vi kan ikke få fat i en stor styrke til Wessex inden en uge!
Overraskelsesmomentet er ikke at foragte ...
Far! Du har givet mig befalingen, så lad mig klare det.
- Jeg vil kæmpe med dig, far. - Også jeg!
Jeg sætter ikke jeres liv på spil. I er fremtiden, som jeg vil beskytte.
Gå i seng. Sov godt.
Dygtig dreng.
Jeg håber, du har ret, min søn.
Lige nu står alle mine drømme og planer på spil.
Du er ikke den eneste, der har haft drømme, far.
Undskyld, jeg har budbringere at udsende.
Hvis nogen kan redde os, så er det min søn.
Jeg ved det. Han er meget modig ... Uanset alt det andet, han er.
Jeg opfordrer dig atter til at gå tilbage til ham, min kære.
Han får brug for dit sinds styrke.
Du må tilgive ham, og han dig.
Du behøver ikke at klamre dig til et døende kreatur som mig.
Men hvis jeg ikke vil?
Så må jeg befale dig, som din konge.
Frue ...
Hvorfor kan du ikke sove? Er du bange?
- Nej, jeg er ikke bange. - Godt. Det har du ikke grund til.
Din far våger konstant over dig.
Men du er min far.
Jeg mener din rigtige far.
Du kender godt til munken, som blev kaldt Athelstan.
Han var en meget hellig mand, Alfred. En ganske særlig mand.
Han ændrede alle vores liv. Du bør være stolt over at have sådan en far.
Jeg er også stolt over at have en far som dig.
Denne vej! Kom hurtigt!
Herre, frels os fra nordmændenes raseri.
Hurtigt! Fart på!
Må Gud i sin barmhjertighed velsigne og bevare jer.
Og må han skabe forvirring blandt sine fjender og skænke jer sejren.
Tak, fader.
Farvel så længe. Frygt ikke noget.
Vi skal alle være sammen snart. Pris Herren.
Min mand, du bærer vores kærlighed med dig, ligesom vores forhåbninger.
Gå i fred. Lev, lev, lev!
Jeg skal prøve, som jeg også forsøger at være dig værdig, Judith.
Alt har sin tid. Der er en tid til alle formål.
En tid til at elske og en til at hade. En tid til krig og en til fred.
Nu er det tid til krig! Nu er det tid til at hade!
Min søn, jeg beder om din tilgivelse.
Jeg har været en dårlig far, men jeg elsker dig af hele mit hjerte.
- Fart på. - Afgang!
- Kom nu! - Fremad!
NÆR REPTON, MERCIA
Sakserne virker lige så frygtsomme som forskræmte kvinder.
De har svage hjerter. Jeg tror ikke, at de bliver til besvær.
Du ved ikke nok, Ivar. Du har ikke set nok.
De er modige mænd. Jeg har kæmpet mod dem. Det har du ikke.
Jeg ser det, jeg kan se, Bjorn. Og de løber skræmt foran os.
Jeg kan se deres slappe Gud flygte fra vores guder.
For en gangs skyld kan du vel lytte til en ældre, visere bror?
De, der flygter, er ikke krigere. Det er ikke dem, der forsvarer riget.
Og opretholder deres ære. For hvad er en kriger uden ære?
Det ved jeg ikke. Fortæl mig det. Hvor mange kampe har du udkæmpet?
Lige så mange som dig, men jeg kører ikke i en bekvem stridsvogn!
Du må lære, at hvis du ødelægger vores broderskab, vinder vi ikke.
Mange udfordringer venter.
Hvis du vil fortsætte med at klynke som en pige, kan du tage af sted.
- Vi har ikke brug for dig. - Jo.
Hvorfor tror du, far valgte at tage mig med til England?
Han sagde, jeg var den, der skulle sørge for, at han fik sin hævn.
Tro det, hvis du vil.
I har svært ved at acceptere, at Ragnar Lothbroks sande arving -
- er en afvist krøbling.
Så det var dét, smågrisene skulle grynte om?
- Han er her! Lord Aethelwulf! - Der er han!
Prins Aethelwulf!
Hvor stor tror du, hæren er?
Hvem ved? Mellem 3000 og 4000. Sådan så det ud.
Vi har aldrig set noget lignende. En stor hær af hedninge.
Hvor skulle de hen?
De dræbte kong Aelle uden for York og bevæger sig sydpå mod Repton.
Vil de mon angribe min fars rige? Angribe Wessex?
Der er ingen tvivl om det. De er Ragnar Lothbroks sønner.
De vil hævne deres fars død, og de har dræbt Aelle.
Men de kender til Deres fars indblanding.
Så det er uundgåeligt, at de marcherer mod Wessex.
Jeg tror på ham. Jeg har altid ment, at de ville hævne sig på min far.
Så lad os gå mod Repton. Vores skæbne venter os sikkert der.
Tanaruz! ... Op med dig, Floki!
- Hvad er der? - Tanaruz er væk.
- Det er måske godt det samme. - Hvad mener du?
Hun blev bange for noget. Hun kan være i fare. Vi må finde hende!
Hvor er min skat?
Kom nu, Floki, find hende.
Tanaruz?
Jeg er ked af det.
Du hader os.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Tanaruz! Min skat!
Du er vel uskadt? Kom ind.
Kom.
De er her.
Derovre!
Mod den store sal!
Astrid! Vi er det forkerte sted!
Torvi! Hold dem stangen.
- Fart på! - Ja!
Fremad!
Retræte! Tilbage til bådene!
Stop!
Lad ham leve.
Gå.
Okay, jeg indrømmer, at det var dumt ikke at dræbe hende.
Du var dum at tro, hun ville vente på dig -
- eller at hun elskede dig.
- Hvordan kunne de giftes? - Måske elsker hun ham.
Og i så fald er han vigtig for hende.
Hvordan kan du være så klog, broder?
Du har måske ikke bemærket det, men jeg er selv ugift.
Ved du hvorfor? Jeg forstår mig ikke på kvinder bedre end dig.
Kvinder er lunefulde. Glem hende.
Ellisif? Jeg er her for at tilgive dig.
Det er ikke din skyld, at du ikke kunne vente på mig.
Du troede sikkert, at du havde givet mig en umulig opgave.
At jeg aldrig skulle opnå den.
- Du ville nok aldrig giftes med mig? - Undskyld.
- Jeg ved ikke, hvad du hedder. - Mit navn er Vik, kong Harald.
Glæder mig at møde Dem.
Tro mig, jeg kendte ikke til aftalen mellem Dem og min hustru.
Men jeg er glad for, at De har tilgivet hende.
Nej! Vik!
- Vik ... - Jeg beklager meget.
Det siges, at du hedder Egil.
Bastarden Egil. Sådan kaldes du.
Men du er hverken jarl eller konge.
Hvordan kunne du samle en sådan hær?
Hvem betalte for din hær, bastard Egil?
Hvorfor skulle jeg fortælle dig det?
Du vil brænde mig levende, uanset hvad jeg siger.
- Det passer ikke. - Jo, det gør. Foregiv ikke.
Som du ser, har jeg ikke tid til lege.
Vi har fundet din kone.
Se på hende!
Vi har sagt til hende, at hvis du fortæller, hvem der betalte ...
... vil vi skåne dit liv. Så kan I leve lykkeligt sammen igen.
Jeg kender ikke den kvinde.
Bare fortæl dem det.
Fortæl dem det, Egil!
I så fald bliver det for din skyld. Jeg dør uanset hvad.
De skåner måske dig.
Jeg blev betalt af kong Harald Hårfager.
Stands!
Gør holdt!
Noget nyt?
Sakserne er knapt et dagsridt væk. De har en stor hær.
Vi slår lejr her. I morgen skal vi kæmpe.
I vores fars navn må vi klare det her.
Slå lejr!
I kan slå lejr. Jeg vil se, hvor vi skal kæmpe.
Hvad mener du?
De forventer, at vi kæmper på en bestemt måde, så hvorfor gøre det?
Vi kan vel kæmpe på en anden måde og overraske dem?
Vores krigere vil ikke forstå det. Vi slås med en skjoldmur som sædvanlig.
Men vi har en større hær nu. Og det har de også, Hvitserk.
- Vi kan ikke kæmpe sådan. - Det er for sent at ændre.
- Skal du afgøre det? Klap i! - Vi er brødre.
Sammen.
- Hvorfor vil du ændre taktik? - Vil du vinde, broder?
Hør her ... Følg med mig, Bjorn. Vi undersøger slagmarken.
I stedet for en snæver plads burde vi måske udvide slagmarken -
- og udnytte landskabet. Grøfter, bakker, skove.
- Hvad siger du? - Fungerer det, er det en god plan.
Ellers er det en dårlig plan.
Hvad venter du på?
Kan vi tale sammen?
- Fortæl. - Jeg begik en fejl.
Undskyld. Jeg burde have ventet. Jeg elskede ham ikke. Men dig.
Men andre overtalte mig, og løj for mig. Kan du forstå det?
Din drøm virkede så fjern.
Men jeg begik en fejl. Jeg burde have ventet.
Nu forstår jeg hvorfor. Du kommer til at gøre, som du sagde.
Jeg burde have troet på dig.
Og jeg tror på dig nu. Tilgiv mig.
Det virker, som om jeg trods alt forstår mig bedre på kvinder end dig.
"Dette er min krop, der bliver givet bort til jer."
Fremrykning!
Hold fanen højt!
Fremad!
Kaptajn! Flanke!
Sire.
Vend om!
Skjoldmur!
Kom her, sire.
Formation! Fremrykning!
Hold sammen!
Fremad!
Prins Aethelwulf?
- Fire signaler. - Som du vil.
Hurtigt!
Kom nu!
- Der er de, sir! - Vent!
Jeg vil ikke lade dem narre mig mere!
- Efterlod de skibene ved Repton? - Ja, lord Aethelwulf.
I hvilken retning ligger Repton?
Så begiver vi os derhen.
Hvis vi når frem først og ødelægger skibene, så har vi overtaget.
Men vi må skynde os og holde dem bag os.
Hvad laver de? Hvor skal de hen?
Til Repton, vil jeg tro.
Til skibene? Går de efter vores skibe?
Din forbandede krøbling! Du havde ret!
Du havde ret! Dit skøre geni!
Pas på ryggen!
Skjoldmur!
Angrib!
Tekster: Peter Buhl www.sdimedia.com