Released on www.DanishBits.org
Jeg elsker deg.
Jeg har begjært deg så lenge jeg kan huske.
Jeg trodde at det var makt jeg ville ha, men det var det ikke.
Alt jeg har villet ha, er deg.
Siden du fortsatt er ung nok-
- håper jeg at vi kan få et barn sammen.
Da ville lykken min være komplett.
Jeg må pisse.
Bjørn Lodbrok har forlatt Kattegat. Han bor i ei hytte i innlandet.
Det er en perfekt mulighet til å drepe ham.
Er ikke hensikten vår å tilintetgjøre Ragnar Lodbroks familie?
Jeg trodde at det var målet ditt, i likhet med mitt.
Jeg kommer ikke til å hvile før jeg har hevnet fars død.
Jeg er enig. Det er en perfekt mulighet.
Og jeg vet hvem som kan gjøre det. En berserk.
Helga... Helga!
Unnskyld. Unnskyld, Helga.
- Jeg er så lei for det. - Det er jeg også.
Tro meg, det er jeg også.
Måtte gudene stå deg bi, min venn. Og måtte du more deg.
Her får du litt beskyttelse. Dette var min fars ring.
Hvis du blir stoppet, si at du bærer kong Håriks ring-
-smidd av båtbyggeren Floke.
Alle kommer til å la deg passere til du når målet ditt.
Gull og sølv venter deg, hvis du har lykkes.
Hvordan du enn gjør det, må du drepe Bjørn Jernside.
Det er den hellige Eulalias festdag. Måtte Gud velsigne denne martyren.
For Eulalia.
- Unnskyld meg, far. - Hva er det, kjære datter?
Hvorfor ble Eulalia kanonisert?
Hun led martyrdøden under den romerske keiseren Maximianus.
Hun nektet å forsake sin kristne tro og ble dømt til å bli brent på bål.
Men flammene brente henne ikke.
Hun sto levende på bålet med huden helt uskadd.
Hva gjorde de med henne?
Min kjære datter lurer på hva som skjedde med Eulalia.
Hun ble halshugget.
Hennes nakne kropp ble kastet ned i Forum.
Men Gud sendte et tynt lag snø for å beskytte hennes anstendighet.
Og hun steg opp til himmelen i form av en due.
Ektemannen min er akkurat som den keiseren.
Han vil sikkert ødelegge meg ved å brenne eller halshugge meg.
- Kvinne. Min kvinne... - Ikke rør meg!
Aldri rør meg, din uvitende villmann! Jeg blir aldri din kvinne.
Jeg vil ha en skilsmisse.
Fyll hertugens glass. La oss være rolige.
Hva skal vi gjøre, grev Odo?
Han må ikke dra. Da kan vi ikke forsvare oss mot broren hans.
Prøv å si det til ham.
Deres nåde? Kom.
Paris. Jeg og Dem sammen.
Forstår De?
Jeg forstår. De vil lære. De vil snakke språket vårt.
Tro meg...
De skal få en lærer. Snart skal vi snakke.
- Nå? - Han blir.
Takk og lov.
- Drikk. - Mer.
Du har vel ikke fortalt ham det, hva?
Han må få vite det, Helga.
Hva snakker han om, Helga?
- Hva har du ikke fortalt meg? - Datteren vår er død.
Hun fikk feber. Jeg kunne ikke gjøre noe.
Pokker.
Bjørn.
Hvor er du?
Jeg skal vise hvordan man lager pigmenter som brukes i illuminasjon.
De er franker, Prudentius.
Fortell om nordboernes angrep mot Paris.
- De har vel hørt om det? - Hvem har ikke det?
Det snakkes om det i hele Europa.
- Ble byen beleiret? - Ja, det stemmer.
Angrepet fra alle kanter. Gud vet hvordan de kristne måtte lide.
- Men de seiret? - Selvsagt. Gud sto på deres side.
Jeg har allerede hørt mye om beleiringen og følgene-
- fra abbeden i klosteret i Saint-Denis.
Mange av hedningene som kom seg inn i katedralen Notre-Dame-
-døde senere av sykdom.
Visste abbeden hvilke nordboere som angrep byen?
Lederen var den beryktede vikingen Ragnar Lodbrok, guds vrede-
- som latet som om han var død for å komme innenfor murene.
Men nå er han nok død for sin gudløshet.
Ble det nevnt noe om en engelsk munk som heter Adalstein-
- som kan ha kjempet med Ragnars skare?
En kristen? I så fall bør han bli fanget og korsfestet.
Rå eggehvite for å gi feste.
Latet som om han var død... Så typisk Ragnar.
Like sinnrik som alltid.
Han visste ingenting om Adalstein.
Mange av dem ble syke og døde etter å ha gått inn i katedralen.
Vår venn Adalstein lever videre både i Alfred og i deg, Judith.
Guds hellige kar, utvalgt for å føde den hellige manns barn.
Men hva er jeg bortsett fra en kvinne full av synd?
Vi er alle fulle av synd, Judith.
Sånn har det vært siden vi ble forvist fra Paradiset.
Det er en byrde vi alle deler.
Jeg heter hertug Rolv.
Jeg er glad for å stifte bekjentskap med Dem.
Jeg er...
- Glad... - Jeg er glad for...
å stifte bekjentskap med Dem.
Å stifte... Samme det.
De klarer dette. Se på leppene mine.
Jeg har vært en villmann.
Men nå er jeg en velstående og dannet mann.
Vi må tenne et bål.
Det går ikke. Vi er fremdeles i Mercia, og de leter etter oss.
Se på barnet mitt.
Han har ikke fått noe å spise og holder på å fryse i hjel!
- Det kan han ikke spise. - De må spise det.
De må overleve.
- Er dere klare? - Ja, Deres nåde.
Bra. Gjør klar hestene.
Det ordner seg.
Tor kom til et dypt sund. Solen blinket i vannet.
På den andre siden lå en skikkelse i solen-
- med sin flatbunnede båt ved siden av seg.
"Hallo!", ropte Tor. "Du der borte!"
"Er du fergemannen? Hvem sin ferge er det?"
Skikkelsen satte seg opp. Han ropte tilbake:
"Hildolv den slaktede ulven ga meg ansvaret for den!"
"Og han har gitt meg mine ordre!"
"Hvis du vil krysse her, må du fortelle meg navnet ditt."
Det sa fergemannen.
"Det skal jeg si deg. Jeg er sønn av Odin, den sterkeste guden."
"Nettopp, fergemann. Du snakker med Tor."
Gudens ord skapte bølger på vannet, som brøt ved fergemannens føtter.
"Si meg navnet ditt", sa Tor.
Og fergemannen reiste seg.
Og han ropte: "Jeg heter Hårbard!"
"Jeg skjuler det sjelden."
- Har du møtt Hårbard? - Nei, ikke jeg.
Men det har kanskje moren din.
Det er på tide å spise.
Til våren... Tar du med Hvitserk og meg til Paris?
Vi må feire jul først. Det er midtvinterdagen.
Kommer Bjørn tilbake til jul?
Jeg vet ikke om eller når broren deres kommer tilbake.
Kom og spis.
Fisken.
Hvis jeg gir meg selv til deg frivillig-
- må du anerkjenne meg som jevnbyrdig.
Men jeg vil bare være elskerinnen din igjen-
-hvis du sverger på Adalsteins liv-
- at du vil høre på og respektere meg. Ellers...
På den hvis liv er meg kjærere enn mitt eget-
-lover og sverger jeg.
For den kjærligheten jeg nærer, ikke kun til din sønn-
-men også til deg.
Bli eller gå. Du velger.
Nåde.
Som jeg har ventet på deg, min venn.
Nei... Ikke gå.
Beklager om jeg forstyrret deg.
Jeg tror... Jeg tror at Adalstein er død.
Hvordan vet du det?
Han viste seg for meg i dette rommet.
Han velsignet meg og gjorde korsets tegn.
Men han var stille og svant hen så fort jeg så ham.
Da forsto jeg at han var død.
- Jeg elsket ham. - Det gjorde jeg også.
Dronning Kwenthrith, takk og lov at De er fri.
Jeg takker Herren, kong Egbert. Men også sønnen Deres, Æthelwulf.
Han reddet meg og barnet mitt fra en sikker død.
- Så dette er Magnus? - Ja, det er Magnus.
- Ragnar Lodbroks sønn. - Ja.
Og tronarving i Mercia.
Kom inn. Spis, sov, bad. Glem farene. Dere er trygge nå.
Du har grått.
Får ikke en kvinne gråte når mannen hennes vender tilbake fra fare?
Det er gledestårer, Æthelwulf.
Æthelwulf... Ja, kom til meg.
Du skal si navnet mitt ni ganger, og ni ganger skal jeg åpenbare meg.
Ni ganger...
- Jeg skal være forsiktig. - Hva skal du gjøre?
Du har lidd nok, Helga.
Så sjenerøs...
---===DBRETAiL===---