Advarede jeg jer ikke imod at have med dværge at gøre?
Nu har de vækket dragen og bragt ulykke over os.
Skynd jer nu lidt. Jeg skal jo i sikkerhed.
- Glem bare bøgerne. - Skal vi ikke redde byen, herre?
Byen er fortabt. Red guldet.
- Vi må straks af sted. - Op at stå, bror.
- Jeg kan godt selv gå. - Vi går ikke uden vores far.
Hvis I bliver, dør dine søstre. Er det det, din far ønsker?
Luk så op! Hører I mig?
- Ræk mig hånden. - Skynd jer!
Kom nu, Kili.
Dragen!
Kom nu! Hurtigere! Hurtigere!
Gid vi kunne redde de arme mennesker.
- Men de er ikke umagen værd. - Jeg er helt enig.
Pas på!
Flyt jer! Få nu lidt fart på.
- Mit guld! - Vi har for meget vægt om bord.
- Vi må kaste noget over borde. - Du har ret, Alfrid.
Hurtigere!
Arme mennesker.
- Far! - Far!
- Han ramte dragen! - Nej.
- Han ramte dens mærke. - Pilen kan ikke trænge ind i den.
Det er der intet, som kan.
- Hvad er det, du gør? - Kom nu tilbage.
- Lad ham være. Vi vender ikke om. - Bain!
- Far! - Hvorfor er du ikke flygtet, Bain?
- Jeg vil hjælpe dig. - Nej, intet kan standse den nu.
Den her kan måske.
Gå nu tilbage, Bain. Se at komme væk.
Far!
Stands!
Hvem er du, der vover at byde mig trods?
Nej, sikke en skam.
Hvad vil du nu gøre, bueskytte?
De har svigtet dig. Der kommer ingen undsætning.
Nej, nej, søg ud på åbent vand.
Er det dit barn?
Du kan ikke redde ham fra ilden.
Han brænder op!
Stå stille, min dreng. Stå helt stille.
Sig mig -
- hvor vover du at udfordre mig?
Du har jo intet tilbage!
Ikke andet end dig selv.
Se på mig.
Du skal kigge på mig.
Lidt til venstre. Sådan, ja.
- Hvad var det? Hvad nu? - Den styrtede ned. Jeg så det.
Den er død.
Smaug er død!
Ved mit skæg, han har vist ret. Se der!
Erebors ravne vender hjem til bjerget.
Det vil blive spredt viden om. Snart ved alle i Midgård -
- at dragen er død!
Du er ikke efterladt alene, Mithrandir.
Hjælp!
- Far! - Far!
Hvorfor mig?
Tauriel.
Kom nu, Kili. Vi skal af sted.
De er dit folk. Du må tage med dem.
Tag med mig.
Jeg ved, hvad jeg føler. Du får mig til at føle mig i live.
- Det kan jeg ikke. - Tauriel.
Amralime.
- Jeg ved ikke, hvad det betyder. - Det tror jeg nu, at du gør.
Fyrst Legolas.
Tag afsked med dværgen.
Der er brug for dig andetsteds.
Behold den ... som et løfte.
- De her er tørre. - Tak.
Giv mig et af dem. Jeg fryser jo ihjel.
Find dit eget. Du bestemmer ikke, Alfrid Spytslikker.
Der tager du fejl. I fyrstens fravær tilfalder magten hans stedfortræder.
Og det er tilfældigvis mig. Giv mig så det tæppe.
Fyrstens stedfortræder. Jeg må le.
Usling, jeg ville hellere dø end adlyde en som dig.
Det kan jeg da sørge for.
Læg dig ikke ud med dine egne, Alfrid. Ikke nu.
- Far! - Du er i live!
Mit barn.
Det var Bard, der dræbte dragen. Jeg så det med mine egne øjne.
Han skød uhyret ned med en sort pil.
Tak, Bard.
Du har reddet os alle sammen.
Hil dragedræberen!
Hil kong Bard!
Jeg har sagt det ofte før. Han er en mand af ædel byrd.
- Den fødte leder. - Sig ikke det.
Jeg er ikke byens fyrste. Hvor er han?
- Hvor er fyrsten? - På vej til Anduin med vores penge.
Du må vide det. Du hjalp ham med at skjule skatten.
Nej. Jeg prøvede at stoppe ham.
- Du er en slyngel. - Jeg tryglede og bad.
Jeg sagde: "Nej, herre."
"Tænk på børnene."
"Tænker ingen på børnene?"
- Forræder! - Klyng ham op.
Nej! Slip ham!
Se jer omkring!
Har I ikke set død nok allerede?
Vinteren er over os. Vi må tage os af vore egne.
De syge og hjælpeløse.
De, der kan stå, plejer de sårede. De stærke følger med mig.
- Vi må redde, hvad vi kan? - Og hvad gør vi så?
Vi søger ly.
Halløj?
Bofur? Bifur?
Er her nogen?
- Vent! - Det er Bilbo. Han er i live.
Stands! I må væk herfra. VI skal alle væk herfra.
- Vi er lige kommet. - Han vil ikke høre på mig.
- Hvad mener du? - Thorin.
Thorin har været dernede i dagevis. Han hverken sover eller spiser.
Han er slet ikke sig selv. Det er stedet her.
- Der hviler en sygdom over stedet. - Sygdom?
Hvilken sygdom?
Fili! Fili! Fili!
Guld!
Guld i ufattelige mængder.
Hinsides sorg og ærgrelse.
Se!
Thrors store skattekammer.
Velkommen mine søstersønner ...
... til kongeriget Erebor.
Balin!
Kili!
Bombur!
- Har I set den? - Nej, den er ikke her.
Bliv ved med at lede. Arkenstenen er herinde.
- Find den! - Søg videre.
Ingen hviler, før den er fundet.
Jeg var fristet til at lade dig tage den.
Om ikke andet så for at se Egeskjold lide.
Se den ødelægge ham.
Se den fordærve hans hjerte og drive ham til vanvid.
Tag kun det nødvendigste med. Vi har en lang vandring foran os.
Hvor vil I tage hen?
Der er kun ét sted.
Bjerget! Du er et geni, herre.
Vi kan søge ly i bjerget, selv om det nok lugter af drage.
Vi kan få det ryddet op. Der kan vi være trygge og varme.
Sengetøj og klæder.
Og en smule guld.
Guldet i bjerget er forbandet. Vi tager kun det, vi blev lovet.
Kun det, vi skal bruge for at genopbygge vores by.
Her. Bestil dog noget.
Nyheden om Smaugs død har bredt sig.
Ja.
Andre vil nu se hen til bjerget. På grund af dets rigdomme.
- Og dets beliggenhed. - Hvad er det, du ved?
Ikke noget med vished.
Det er det, jeg frygter, der kan ske.
Skovlandselverfolk.
Kongens søn og en hunelver. De sporede os til Søby.
Du slog dem vel ihjel?
De flygtede, skrigende som kujoner.
Fjols! De vender tilbage med en hær af elverfolk i ryggen.
Rid til Gundabad.
Kald hærene frem!
Elvere.
Mennesker.
Dværge.
Bjerget bliver deres grav. I krig!
- Du så noget derude. - Jeg ved, hvem orken fra Søby er.
Bolg, Azog Besudlerens yngel.
Et vargekobbel ventede på ham i udkanten af Esgaroth.
De orker bar et mærke, som jeg ikke har set længe.
- Gundabads mærke. - Gundabad?
En orkfæstning nord for Tågebjergene.
Fyrst Legolas, jeg bringer bud fra din far.
- Du skal straks vende tilbage. - Kom, Tauriel.
- Tauriel er forvist. - Forvist?
Hvis der ikke er plads til Tauriel, er der heller ikke plads til mig.
Legolas, det er jo din konges befaling.
Ja, han er min konge, men han hersker ikke over mit hjerte.
Vil du ride med nordpå?
- Hvorhen? - Gundabad.
Trolddom redder dig ikke, gamle mand.
Det her er min herres domæne. Dø så, troldmand!
Tre ringe til elverkongerne under himlen.
Syv til dværgeherskerne i deres sale af sten.
Ni til dødelige mennesker, som er dømt til at dø.
Du kan ikke kæmpe mod skyggen. Du bliver allerede svagere.
Et lys, alene i mørket.
Jeg er ikke alene.
Har du brug for vores hjælp?
Du skulle være forblevet død.
Mithrandir ... Vend tilbage.
Han er her.
Ja. Mørket er vendt tilbage.
Gandalf!
Stig på, Gandalf.
Han er svækket. Han må væk. Det her dræner hans livskraft.
Af sted!
Kom med mig.
Kør!
Det er begyndt. Østen skal falde.
Angmars rige skal genopstå.
Elverfolkets tid er forbi.
Orkernes tidsalder er kommet.
Du har ingen magt her ...
... Morgoths tjener.
Du er navnløs.
Ansigtsløs.
Formløs.
Vend tilbage til den intethed, som du kom fra!
Vi er blevet bedraget.
Saurons ånd har overlevet.
Og den er blevet forvist.
Han vil flygte mod øst.
Gondor må advares.
- De skal bevogte Mordors mure. - Nej, tag dig af Galadriel.
Hun har brugt meget af sin kraft. Hun er svækket.
- Bring hende til Lothlórien. - Saruman.
Han skal jagtes og tilintetgøres en gang for alle.
Uden herskerringen kan Sauron aldrig igen få magt over Midgård.
Gå nu.
Overlad Sauron til mig.
- Jeg skal bruge en hest. - Hvabehar?
- Hvor skal du hen, Gandalf? - Jeg skal advare Erebor.
De aner ikke, hvad de har i vente. Jeg så dem selv.
Geled efter geled af Moria-orker!
Hidkald vore venner, både fugle og dyr.
Slaget om bjerget begynder snart.
Den er her i disse sale. Det ved jeg.
- Vi har søgt og søgt. - Ikke godt nok.
- Vi ønsker alle stenen tilbage. - Men den er ikke blevet fundet!
Betvivler du måske nogens troskab?
Arkenstenen er vort folks fødselsret.
Det er kongens juvel.
Er jeg måske ikke kongen?
Det skal I vide.
Hvis nogen skulle finde den og skjule den fra mig ...
... tager jeg hævn.
Dragesyge.
Jeg har set det før.
Det blik.
Den frygtelige trang.
Det er en voldsom og jaloux kærlighed, Bilbo.
Den drev hans farfar til vanvid.
Balin, hvis Thorin havde Arkenstenen ...
... eller hvis den blev fundet ...
... ville det så hjælpe noget?
Den sten kroner alt.
Den er kronen på al denne rigdom og skænker sin besidder magt.
Ville den dæmpe hans vanvid?
Nej, min ven.
Det ville nok gøre det værre.
Måske er det bedst ...
... at den forbliver tabt.
Hvad er det?
- Det, du har i hånden! - Ikke noget.
Vis mig det.
Jeg tog det i Beorns have.
- Har du haft det med hele vejen? - Jeg vil plante det i min egen have.
Det er et fattigt bytte at tage med.
En dag vokser det op.
Og hver gang jeg ser på det, vil jeg mindes det her.
Jeg vil mindes både godt og skidt og glæde mig over, at jeg slap hjem.
- Thorin, jeg ... - Thorin.
Overlevende fra Søby strømmer ind i Dal.
Der er flere hundrede af dem.
Kald alle ud til porten.
Ud til porten! Nu!
- Kom nu. Fortsæt. - Herre.
Herre!
Heroppe!
- Se. Fyrfadene er tændt. - Javel.
- Thorin Egeskjolds selskab overlevede. - Overlevede?
Sidder en flok dværge nu på guldet?
Bare rolig, Alfrid. Der er guld nok til os alle.
Slå lejr her for natten. Find ly, hvor I kan.
Tænd nogle bål. Skynd jer.
Alfrid, du tager nattevagten.
Op med den!
Sådan.
Fæstningen skal stå klar ved daggry.
Bjerget har stået os dyrt. Det skal ikke tages fra os.
Folkene fra Søby er i nød. De har mistet alt.
Talt ikke til mig om deres tab. Jeg kender deres trængsler.
De, der har overlevet dragens ild, burde glæde sig.
De har meget at være taknemlige for.
Flere sten!
Flere sten til porten!
- Børnene sulter. - Vi klarer den ikke i tre dage.
- Vi har ikke nok, Bard. - Gør, hvad du kan.
- Det skal nok gå. - Vi må have mere vand.
Børn, sårede og kvinder først.
Godmorgen, Alfrid. Hvad nyt fra nattevagten?
Der er intet at melde. Intet slipper forbi mig.
Bortset fra en elverhær tilsyneladende.
- Vi ventede jer ikke, Thranduil. - Vi hørte, at I var i nød.
Værsgo.
En mere.
I har reddet os. Hvordan kan vi dog takke jer?
Din taknemlighed er unødig. Jeg kom ikke for jeres skyld.
Jeg kom efter det, der tilhører mig.
Der er ædelstene i det bjerg, som også jeg begærer.
Stjerneskærets ædle stene.
De hvide ædelstene fra Lasgalen.
Jeg kender en elverfyrste, som ville betale godt for dem.
Vent!
Går I i krig for en håndfuld sten?
Vi opgiver ikke bare mit folks arvestykker.
Vi er forbundsfæller.
Mit folk har også krav på bjergets rigdomme.
Lad mig tale med Thorin.
- Vil du tale fornuft med en dværg? - For at undgå krig?
Ja.
Det er en god nats arbejde.
Kom.
Vær hilset, Thorin, Thrains søn. Det glæder os, at I overlevede.
Hvorfor kommer I til kongens port bevæbnet til krig?
Hvorfor skjuler Kongen under Bjerget sig som en røver?
Fordi jeg venter at blive berøvet.
Herre, vi kommer ikke som røvere, men for at indgå et forlig.
Vil du ikke tale med mig?
Jeg lytter.
På søfolkets vegne anmoder jeg om, at du holder dit løfte.
Giv dem deres andel af skatten, så de kan genskabe deres tilværelse.
Jeg forhandler ikke med en mand, der har en hær med sig.
Den hær angriber, hvis vi ikke opnår et forlig.
Dine trusler rører mig ikke.
Siger din samvittighed dig ikke, at krav er retfærdigt?
Mit folk tilbød jer hjælp.
Til gengæld bragte du død og ødelæggelse over dem.
- I var kun ude efter belønningen. - Vi indgik en aftale.
Vi måtte sælge vores fødselsret for tæpper og mad.
Vi betalte med vores fremtid for vores frihed.
Kalder du det en rimelig aftale?
Synes du det, Bard Dragedræber?
Hvorfor skulle jeg overholde en sådan aftale?
Fordi du gav os dit æresord.
Betyder det slet intet?
Forsvind, inden pilene flyver!
Hvad er det, du gør?
- Du kan ikke indlede en krig. - Det her vedkommer ikke dig.
Undskyld, men har du ikke bemærket, at der står en elverhær derude?
Og flere hundrede vrede fiskere.
Vi er faktisk i undertal.
- Ikke meget længere. - Hvad skal det sige?
Det vil sige, mester Sækker ...
... at du aldrig skal undervurdere dværge.
Vi har genvundet Erebor. Nu skal vi forsvare det.
De giver os intet.
Det var da en skam, men du gjorde et forsøg.
Jeg forstår det ikke. Hvorfor er han villig til at risikere krig?
Det nytter ikke at tale fornuft med dem. De forstår kun én ting.
Vi angriber ved daggry.
Er I med os?
Kom herind, mester Sækker.
Du får brug for den her.
Tag den på.
Brynjen er fremstillet af sølvstål.
Mithril, kaldte mine forfædre det.
Ingen klinge kan trænge igennem den.
Jeg ser fjollet ud. Jeg er ikke kriger, men hobbit.
Det er en gave. Et tegn på vores venskab.
Sande venner er svære at finde.
Jeg har været blind, men nu ser jeg klart igen.
Jeg er blevet forrådt.
- Forrådt? - Arkenstenen.
En af dem har taget den.
En af dem er falsk.
Vi har nået målet. I har vundet bjerget.
- Er det ikke nok? - Forrådt af mine egne slægtninge.
Du gav søfolket et løfte.
Er skatten mere værd end din ære?
Vores ære. Jeg gav dem også mit ord.
Og det er jeg taknemlig for.
Men skatten i bjerget tilhører ikke Søbys indbyggere.
Guldet her ...
... er vores.
Og kun vores.
Og jeg vil ikke skille mig af med ...
... en enesssste mønt.
Ikke en eneste stump af det.
Gundabad.
- Hvad ligger der derinde? - En gammel fjende.
Det gamle kongerige Angmar.
Det her var deres fæstning, hvor de havde deres arsenaler -
- og hvor de smedede deres våben.
Jeg så et lys. Noget bevægede sig.
Vi venter, til natten falder på. Det er et modbydeligt sted, Tauriel.
I en anden tidsalder førte vort folk krig med det land.
Min mor døde der.
Min far taler ikke om det.
Der er ingen grav og intet mindesmærke.
Intet.
Lad mig komme forbi.
Gør plads.
Nej, nej. Tøv en kende.
Du der med den spidse hat.
Vi vil ikke have bumser, tiggere eller vagabonder her.
Vi har problemer nok uden din slags.
Forsvind med dig.
- Hvem har ledelsen her? - Hvem spørger?
I må glemme striden med dværgene. Der er krig under opsejling.
Dol Guldurs slampøle er blevet udtømt.
- I svæver alle i livsfare. - Hvad taler du om?
Du kender vist intet til troldmænd.
De er som en vintertorden, der varsler bøvl og ballade.
Men nogle gange er et uvejr bare et uvejr.
Ikke denne gang. Hære af orker er på vej.
De er fremavlet til krig. Fjenden har samlet sin fulde styrke.
- Hvorfor handler han nu? - Vi tvang ham til det.
Det skete, da Thorin Egeskjold drog ud for at genvinde sit hjemland.
De måtte ikke nå frem til Erebor. Azog Besudleren skulle slå dem ihjel.
Hans herre ønsker herredømme over bjerget.
Ikke blot på grund af skatten, men også dets strategiske beliggenhed.
Det er porten til at generobre Angmar mod nord.
Skulle det ækle rige genopstå -
- falder både Kløvedal, Moria, Herredet, ja, selv Gondor.
De orkhære, du taler om, Mithrandir, hvor befinder de sig?
Vores hær er i stilling ved daggry.
Angrebet bliver pludseligt og hurtigt.
De fjolser har glemt, hvad der lever under disse lande.
De har glemt de store muldædere.
Vi burde rykke ind nu.
De sværmer.
- De flagermus har kun ét formål. - Hvilket?
Krig.
Vi må advare de andre.
Det er måske for sent. Skynd dig.
Siden hvornår har mine råd betydet så lidt?
- Hvad tror du, jeg er ude på? - At redde dine dværgevenner.
Jeg beundrer din troskab mod dem, men det får mig ikke til at bøje af.
Du begyndte dette her, Mithrandir, men tillad nu mig at afslutte det.
- Er bueskytterne gået i stilling? - Ja, herre.
Hvis noget rører sig på bjerget, skal de slå det ihjel.
Tiden er løbet fra dværgene.
Er du enig med ham?
Betyder guld så meget for dig, at du vil købe det med dværgeblod?
- Det er en kamp, de ikke kan vinde. - Det standser dem ikke.
Dværgene vil ikke overgive sig. De vil kæmpe til det sidste.
Bilbo Sækker!
Det er vist den halvlange, som stjal nøglerne til min fangekælder.
Ja, det beklager jeg meget.
Jeg kom for at give dig den her.
Bjergets hjerte.
Kongestenen.
Den er jo løsesum for en konge.
- Hvordan kan du give mig den? - Jeg tog den som min andel.
- Du skylder os da ikke troskab. - Jeg gør det ikke for jeres skyld.
Jeg ved godt, at dværgene kan være obsternasige og stivnakkede.
Vanskelige, mistænksomme og hemmelighedsfulde.
De har frygtelige manerer, men de er også modige.
Og venlige.
Og utroligt loyale.
Jeg holder af dem og vil redde dem.
Thorin sætter den sten meget højt.
Jeg tror, at han vil give jer, hvad han skylder jer, for at få den.
Der er ingen grund til krig.
- Sov nu. Du må væk ved daggry. - Hvabehar?
- Du må langt væk herfra. - Jeg forlader ikke selskabet nu.
Selskabet er jo opløst. Jeg ved ikke, hvad Thorin vil gøre.
- Jeg frygter ham ikke. - Det burde du.
Undervurdér ikke det gulds magt, som en slange har ruget over.
Dragesygen trænger ind i enhver, der kommer til bjerget.
Næsten alle.
Du der, find denne hobbit en seng. Og fyld hans mave med varm mad.
Det har han fortjent.
Hold øje med ham.
Hvis han vil stikke af, så få fat i mig.
Vent. Fjols.
Nå, hobbit, så er det tid at stå ... op.
Den næste sidder mellem øjnene.
Vi er kommet for at fortælle dig, at din gæld er blevet betalt.
Og vi har taget imod det.
Hvilken betaling? Jeg har ikke givet jer noget.
I har intet!
Vi har den her.
Det er Arkenstenen. Tyveknægte!
Hvordan har I fået fat i den? Den sten tilhører kongen.
Kongen kan få den, hvis vi finder det for godt.
Men først må han holde sit ord.
De holder os for nar.
Det er en fælde.
Det er en beskidt løgn. Arkenstenen er her i bjerget.
- Det er et fupnummer. - Nej, det er ej.
Stenen er ægte nok. Jeg har givet den til dem.
- Du? - Jeg tog den som min andel.
Stjæler du fra mig?
Stjæle? Nej. Nok er jeg en tyv, men en ærlig en.
- Den kan gøre det ud for min andel. - Din andel?
Du skal ikke gøre krav på noget, din ynkelige rotte!
Jeg ville give den tilbage til dig.
- Flere gange, men ... - Men hvad, tyv?
Du har forandret dig, Thorin.
Den dværg, jeg traf i Sækkedyb, ville aldrig have brudt sit løfte.
Han stolede på sin slægts troskab.
Du skal ikke tale om troskab.
Smid ham ud over brystværnet!
Hører I mig ikke?
Så gør jeg det selv!
Forbandet være troldmanden, som påtvang os dig.
Lad min tyveknægt være i fred. Gør ham ikke ondt.
Giv ham tilbage til mig.
Du gør ikke nogen særlig god figur, gør du vel, konge under bjerget?
Thorin, søn af Thrain.
- Jeg vil aldrig mere omgås troldmænd. - Stik af.
Eller Herredsrotter.
Er vi nået til enighed?
Du får Arkenstenen for det, du har lovet os.
Svar os.
Ønsker I fred eller krig?
Jeg vælger krig.
Jernfod.
Hvem er det? Han ser ikke særlig glad ud.
Det er Dain, Jernbjergenes herre. Thorins fætter.
- Minder de om hinanden? - Thorin er den fornuftigste af dem.
Godmorgen. Hvordan står det til?
Jeg har et lille forslag, hvis jeg må tage et øjeblik af jeres tid.
Vil I overveje ...
... bare at fise af!
- Alle sammen! Lige nu! - Hold stand!
- Hør nu, Dain. - Gandalf den Grå.
Send den pøbel væk, ellers væder jeg jorden med deres blod!
Der er ingen grund til krig mellem dværge, mennesker og elverfolk.
En hær af orker er på vej.
- Træk din hær tilbage. - Jeg viger ikke for nogen elvermand.
Slet ikke en troløs skovlandselver.
Han ønsker kun mit folk ondt.
Hvis han vil stå mellem mig og mine slægtninge -
- skal jeg flække hans kønne hoved! Det skal nok tørre smilet bort.
- Han er lige så gal som sin fætter. - Hørte I det? Så går det løs.
Nu skal de få klø!
Varorme!
Hold nu op!
Træd frem, mine hære!
Helvedes horder er over os! Gå i kamp, Durins sønner!
- Jeg springer derned. Hvem vil med? - Ja, lad os komme af sted!
- Bliv her. - Skal vi da intet gøre?
Bliv her, sagde jeg.
Vil elverfolket ikke kæmpe?
Det her er forrykt, Thranduil.
- Angrib! - Ja!
Er det her et godt sted at stå, Gandalf?
Send krigsdyrene ind!
De kan ikke kæmpe på to fronter.
Nu slår vi til.
Angrib byen!
Azog.
Han vil afskære os vejen.
Træk tilbage til Dal, alle sammen. Nu!
Tilbage til byen! Denne vej, Bilbo!
Sigrid! Tilda!
- Hvor er mine børn? - Nede ved det gamle marked.
Markedet? Men hvor er de nu?
Tilda! Sigrid!
Orkerne stormer over gangbroen.
Få bueskytterne op på brystværnet. Hold stand.
Bueskytter! Denne vej!
Orkerne har indtaget Stenstræde. Markedet er løbet over ende!
Resten af jer følger med mig!
Fremad!
Til døden!
Far! Vi er hernede!
Bain! Sigrid! Ned!
Hør her. Kald kvinder og børn sammen.
Før dem hen til Den store Sal og barrikadér døren. Forstået?
- Lad intet lokke jer ud. - Vi vil blive hos dig!
Vis jeres far lidt respekt. Overlad det her til mig, herre.
I hørte, hvad han sagde. Kom så.
Kun kvinder og børn. Alle mænd skal kæmpe. Kom tilbage.
Jeg fører dem i sikkerhed, og så står jeg til din rådighed. Op!
Pas på dem.
Fart på, gamling!
Til Den store Sal!
Af vejen!
Efterlad krøblingerne!
De kan ikke holde byen.
Dværgene er næsten slået.
Møgdyr!
Hvor er Thorin?
Vi har brug for ham.
Lad landene flyde med blod!
Nedslagt dem!
Tilbage!
Siden hvornår er vi begyndt at svigte vort eget folk?
De dør derude, Thorin!
Der er sale under sale i dette bjerg.
Steder, vi kan befæste.
Vi kan gøre dem sikre. Ja.
Ja, det gør vi.
- Vi må bære guldet længere ned. - Hører du ikke? Dain er omringet.
De bliver slagtet, Thorin.
Mange falder i kamp. Liv er billigt.
Sådan en skat kan ikke opgøres i tabte liv.
Den er alt vores blod værd.
Du sidder her i disse store sale med en krone på hovedet ...
... men du er uslere nu, end du før har været.
Tal ikke til mig ...
... som om jeg var en ringe dværgfyrste. Som var jeg ...
... Thorin Egeskjold.
- Jeg er din konge! - Du har altid været min konge.
Det vidste du engang.
Du kan ikke se, hvad du er blevet til.
Gå din vej.
Forsvind.
Inden jeg slår dig ihjel.
Du sidder der med krone på, men du er uslere end nogensinde.
Sådan en skat kan ikke opgøres i tabte liv.
En sygdom hviler over skatten.
- Bjergkongens blinde begær. - Er jeg ikke konge?
Guldet er vores, og kun vores!
Jeg afleverer ikke ...
... en enesssste mønt.
Han var blind af begær.
Som om jeg var en ringe dværgfyrste.
Thorin Egeskjold.
En sygdom drev din farfar til vanvid.
Det er Thorin, søn af Thrain, søn af Thror!
Jeg er ikke min farfar. Jeg er ikke min farfar!
Du er arving til Durins trone.
- De dør derude. - Tag Erebor tilbage.
- Dain er omringet. - Dør.
- Omringet. - Dør.
Tag dit hjemland tilbage.
- Du er forandret, Thorin. - Jeg er ikke min farfar.
Er skatten mere værd end din ære?
Jeg er ikke min farfar!
Skatten bliver din død!
Tilbage! Tilbage til bjerget!
Tilbage!
Nu er det sket med dem!
Bered det endelige angreb!
Jeg gemmer mig ikke bag en mur, mens andre kæmper for os!
Det ligger ikke i mit blod, Thorin.
Nej, det gør det ikke.
Vi er Durins sønner.
Og Durins folk flygter ikke fra en kamp.
Jeg har ingen ret til at bede jer om dette.
Men vil I følge mig en sidste gang?
Ikke endnu. Vent ... vent.
Angrib nu!
Thorin.
For kongen! For kongen!
Du bekâr!
Dværgene! De samles!
De samles om deres konge.
Enhver, der vil yde sit yderste, følg med mig!
Lad os kæmpe ved vore mænds side. Grib til våben.
- Følg med os. - Lad en gammel kone være.
- Frygt ikke. - Slip mig!
- Alfrid Spytslikker. Din kujon. - "Kujon"?
- Ikke alle mænd tør bære korset. - Du er ikke en mand, men en usling.
- Dain! - Thorin!
Hold ud. Jeg kommer!
Du, fætter, hvorfor var I så lang tid om det?
Der er for mange af de møgdyr.
- Jeg håber, at du har en plan. - Ja. Vi slår deres leder ihjel.
Azog.
- Jeg slår det udskud ihjel. - Før an!
Vi overlever måske alligevel.
Gandalf!
- Det er Thorin! - Og Fili, Kili og Dvalin.
- Han tager sine bedste krigere med. - Hvad skal de?
Hugge slangens hoved af.
Dø!
- Gandalf! - Legolas.
- Legolas Grønneløv. - Der kommer endnu en hær.
- Bolg leder en hær af Gundabad-orker. - Gundabad.
Det har hele tiden været deres plan.
Azog holder vores styrker optaget, mens Bolg stormer ind fra Nord.
- Nord? Hvilken vej er nord? - Ravnehøj.
Ravnehøj? Der er Thorin oppe.
Og Fili og Kili. De er alle sammen deroppe.
Hvor er han?
Her ser tomt ud.
Jeg tror, at Azog er flygtet.
Det tror jeg ikke.
Fili...
Tag din bror med og gennemsøg tårnene.
Sørg for at holde jer skjult. Ser I noget, så giv besked.
- Gå ikke i kamp med dem. - Vi har fået selskab af trolde.
Der er højst hundrede. Dem ordner vi. Løb!
Af sted!
Kom så!
Kald dit kompagni tilbage.
Send denne styrke til Ravnehøj. Dværge bliver løbet over ende.
- Thorin skal advares. - Så advar du ham.
Der er udgydt elverblod nok her. Ikke mere.
- Thranduil? - Jeg tager derop.
- Vær ikke dum. Det klarer du ikke. - Hvorfor ikke?
De ser dig og slår dig ihjel.
Nej, de gør ej. De ser mig ikke.
Det er helt udelukket. Jeg tillader det ikke.
Jeg beder dig ikke om at tillade det.
I skal ikke længere.
Du vender dig ikke bort. Ikke denne gang.
- Forsvind. - Dværgene bliver nedslagtet.
Ja, de dør.
I dag. I morgen. Om et år. Om hundrede år.
Hvad betyder det? De er dødelige.
Er dit liv mere værd end deres, når du ikke ejer kærlighed?
Du har ikke kærlighed i dig.
Hvad ved du om kærlighed? Intet!
Dine følelser for den dværg er jo ikke ægte.
Tror du, at det er kærlighed? Er du parat til at dø for den?
Gør du hende fortræd, må du slå mig ihjel.
Jeg går med dig.
- Rejs dig. - Jeg tager ikke mod ordrer fra dig.
Folk stolede på dig. De lyttede til dig.
Du kunne tage fyrstekappen ...
... men du afviste den. Og for hvad?
Alfrid, man kan se dit underskørt.
Bliv her. Gennemsøg de lavere gange.
Jeg tager mig af det her.
Hvor er den beskidte ork?
- Thorin. - Bilbo.
I må væk herfra nu. Azog har en hær mere nordfra.
- Vagttårnet bliver omringet. - Vi er så tæt på.
- Der er flere orker. Lad os fortsætte. - Nej.
Det er det, han ønsker. Han vil lokke os herop.
Det er en fælde.
- Find Fili og Kili. - Er du sikker?
Gør det. Vi skal opleve flere kampe.
Den her dør først. Og så broderen.
Og så du, Egeskjold.
- Du dør til sidst. - Løb!
Flygt!
Her ender din beskidte slægt!
- Kili! - Thorin!
Nej, Thorin!
Dræb dem!
Nej.
Kili!
Slå ham så ihjel!
Gør det af med ham!
Kili!
- Tauriel! - Kili.
Nej!
Tauriel!
Ørnene kommer.
- Bilbo! - Lig helt stille.
Jeg er glad for, at du er her.
Jeg vil skilles fra dig på god fod.
Du skal ingen steder, Thorin. Du klarer den.
Gid jeg kunne tage mine ord og handlinger ved Porten tilbage.
Du handlede som en sand ven.
Tilgiv mig.
Jeg ville ikke se det.
Jeg er ked af, at jeg har bragt dig ud i disse farer.
Nej, jeg er glad for at have taget del i alle dine farer, Thorin.
Det er mere, end nogen Sækker fortjener.
Farvel, Mestertyv.
Vend hjem til dine bøger.
Og din lænestol.
Plant dine træer og se dem vokse op.
Hvis flere satte hjemmet ...
... højere end guld, ville verden være et bedre sted.
Nej, nej, nej, nej, nej.
Det kan du lige vove på, Thorin.
Thorin.
Hold ud, Thorin. Hold ud.
Ørnene ...
Ørnene er kommet.
Thorin?
Ørnene ...
Jeg kan ikke vende tilbage.
Hvor vil du tage hen?
- Det ved jeg ikke. - Drag nordpå.
Find Dúnedainerne.
Der er en ung rejsende iblandt dem. Du burde møde ham.
Hans far, Arathorn, var en god mand.
Hans søn kan blive en stor mand.
- Hvad hedder han? - Han er kendt som Traver.
Hans sande navn må du selv finde frem til.
Legolas.
Din mor elskede dig.
Mere end nogen anden. Mere end selve livet.
Jeg vil begrave ham.
Ja.
Hvis det er kærlighed, så ønsker jeg det ikke.
Tag det fra mig. Vil du ikke nok?
Hvorfor gør det så ondt?
Fordi kærligheden var ægte.
Der skal holdes et festmåltid i aften med sange og historier.
Thorin Egeskjold vil gå over i legenderne.
Jeg ved godt, at I så ham sådan, men det gjorde jeg jo ikke.
Han var ...
I mine øjne ...
Han var ...
- Vil du sige farvel til de andre? - Det kan du da selv gøre.
Skulle I komme forbi Sækkedyb ...
Der er mad klokken 16. Og der er rigeligt af den.
I er altid velkomne.
Og ... lad være med at banke på.
Grænsen til Herredet. Her må jeg forlade dig.
Det er trist.
Jeg kunne godt lide at have en troldmand ved hånden.
Der er vist held ved dig.
Du mener vel ikke, at det lykkedes dig at slippe godt fra alt ved rent held?
Vær varsom med magiske ringe.
Jeg er ikke dum. Du fandt en i troldegrotten.
Jeg har holdt øje med dig lige siden.
Og gudskelov for det.
Farvel, Gandalf.
Farvel.
Tænk ikke mere på den ring. Den faldt ud af min lomme.
- Jeg har tabt den. - Du er en redelig fyr.
Og jeg holder meget af dig.
Du er en ganske lille fyr ...
... i en stor, vid verden.
Hør, det er min mors dragkiste.
Det er jo min spisebordsstol.
Sæt den fodskammel fra dig. Hvad foregår der?
Goddag, hr. Bilbo ... Men du skal jo slet ikke være her?
- Hvad skal det sige? - Du er jo formodet død.
Jeg er aldeles ikke død. Hverken formodet eller på anden vis.
Det er vist ikke tilladt. Hr. Bilbo!
Ingen højere?
Solgt til fru Buller.
Så er det bare at få det slæbt væk.
Det er fremstillet i Herredet. Det er ikke en billig dværgekopi.
Stands!
Der er sket en fejltagelse.
- Hvem er du? - Det ved du udmærket.
Lobelia Posenborg-Sækker.
Det her er mit hjem. Og det der er mine skeer, tak.
- Undskyld mig. - Du forsvandt for 13 måneder siden.
Er du virkelig Bilbo Sækker og ikke afgået ved døden?
- Kan du bevise det? - Hvabehar?
- Noget officielt med dit navn på. - Godt.
En arbejdskontrakt på mit virke som ...
Glem det.
Der er min underskrift.
Det hele er vist i orden. Ja, det er der ingen tvivl om.
Hvem er den person, som du har lovet at tjene?
Thorin Egeskjold.
Han ...
Han var min ven.
Nej tak. Ikke flere gæster, lykønskninger eller fjerne slægtninge.
Hvad med meget gamle venner?
- Gandalf! - Bilbo Sækker.
Hvor er det godt at se dig.
Kom nu indenfor. Velkommen, gamle ven.
Tekster: Team Irene www.nxtgn.org