HOBBITUL
V-am avertizat.
V-am zis ce se va întâmpla dacă vom avea de-a face cu gnomii!
Au făcut-o.
Acum au trezit fiara și au sfârșit lumea întreagă!
Hai, degrabă! Repede.
Mai repede, Încerc să scap!
Mai cu grijă!
Lasă cărțile!
Dar, sire, nu salvăm orașul?
Orașul e pierdut.
- Salvăm aurul. - L-ați auzit. Mișcați-vă!
- Tată! - Vino!
Puneți-le acolo!
Nu mai avem timp. Trebuie să plecăm.
- Ridică-l. - Haide!
- Haide, frățioare! - Merg și singur.
- Cât de repede poți. - Nu plecăm.
Nu plecăm fără tata.
Dacă rămâi, surorile tale vor muri.
Asta și-ar dori tatăl vostru?
Deschideți ușa!
Mă auziți?
Îl văd!
Priviți!
Aici, jos!
- Dă-mi mâna. - Trebuie să mergem.
Mai repede, degrabă!
Kili, haide odată!
- E aproape! - Nu te opri!
Dragonul!
Haide!
Mai repede!
De am fi putut lua
mai mulți amărâți cu noi! Dar...
- Nu merită, așa e. - Ajutor!
Ajutor!
Păzea!
Mișcați-vă!
Mișcați-vă.
Hai, mai cu zor!
Aurul meu! Aurul!
Greutatea e prea mare.
Trebuie să aruncăm ceva.
Câtă dreptate ai, Alfrid!
Mai cu zor!
Bieții de ei.
Tată.
Tată!
L-a lovit!
- A lovit dragonul! - Nu se poate...
L-am văzut atingându-și ținta!
Săgeata nu poate străpunge solzii.
Mă tem că nimic nu poate.
Ce faci?
- Întoarce-te! - Bain! Vino Înapoi!
Bain! Întoarce-te!
- Bain! - Lăsați-l.
Nu ne putem întoarce.
Bain!
Tată!
Bain, ce faci aici?
De ce nu ai plecat?
- Am venit să te ajut. - Nu!
Nimic nu poate opri fiara acum.
Asta ar putea.
Bain! Du-te înapoi!
Scapă de aici, acum!
Tată!
Nu!
Stați! Opriți!
Opriți!
Cine ești tu ca să mi te împotrivești astfel?
Ce păcat!
Ce-ți mai rămâne de făcut acum, arcașule?
Ești osândit.
Ajutor nu vei primi.
E șansa noastră! Hai!
Spre larg!
Este odrasla ta?
Nu-l poți scăpa de foc.
O să ardă!
Stai neclintit, fiule!
Neclintit...
Spune-mi...
nefericitule,
cum oare vrei să mi te împotrivești tu mie?
Nu ți-a mai rămas nimic
în afară de propria-ți pieire!
Bain, privește-mă!
Privește-mă...
Mai la stânga ta puțin.
Asta e.
Bain, ține-te bine!
- Ce-a fost asta? - Ce s-a petrecut?
S-a prăbușit, l-am văzut cu ochii mei.
A pierit.
Smaug a pierit.
Pe barba mea, cred că are dreptate!
Ia priviți acolo!
Corbii din Erebor fac cale întoarsă la Munte.
- Așa e. - Vestea se va răspândi iute.
Cât de curând,
întregul Pământ de Mijloc va afla
că dragonul a pierit!
BĂTĂLIA CELOR CINCI OȘTIRI
Nu ești singur, Mithrandir.
Ajutați-mă, vă rog!
Unde e copilul meu?
Vă rog! Să mă ajute cineva!
Ajutor!
Acolo!
Tată!
- Tată! - Tată!
De ce eu?
Tauriel.
Kili!
Haide!
Plecăm.
Sunt neamul tău. Trebuie să pleci.
Vino cu mine!
Știu ce simt și nu mă tem.
Mă faci să simt că trăiesc.
- Nu pot. - Tauriel.
Nu știu ce spui.
Eu cred că știi.
Domnul meu, Legolas.
Ia-ți rămas-bun de la gnom!
E nevoie de tine În altă parte.
Încă o dată!
Păstreaz-o!
E o promisiune.
Sunt uscate. O să-ți fie de trebuință.
- Mulțumesc. - Poftim.
Dă-mi una!
O să mă răpună frigul ăsta.
Fă-ți singur rost!
Nu ne mai conduci tu, Alfrid.
Greșit!
În lipsa Mai-marelui, puterea e a locțiitorului,
care, în cazul de față, sunt chiar eu.
Acum, dă-mi velința!
Locțiitorul Mai-marelui?
Nu mă face să râd!
Tâlhar la drumul mare!
Mai bine moartă decât slugă-n fața ta!
Asta se poate aranja.
Eu nu m-aș întoarce împotriva celor de-un neam cu mine, Alfrid.
- Tată! - Vino aici.
Ești în viață!
E totul În regulă.
Bard a fost! El a răpus dragonul!
L-am văzut cu ochii mei.
A răpus fiara.
L-a doborât cu o săgeată neagră.
Mulțumim, Bard!
- Ce om bun. - Mulțumim!
Ne-ai salvat pe toți!
Fii binecuvântat!
Trăiască Bard, cel care l-a răpus pe dragon!
Trăiască regele Bard!
Am spus-o de atâtea ori!
E un om de viță nobilă.
- E un conducător înnăscut. - Nu-mi spune așa.
Nu eu sunt Mai-marele orașului.
Unde e?
- Unde e Mai-marele? - S-a dus pe Anduin.
Și cu toți galbenii noștri, fără îndoială.
Tu ar trebui să știi.
- Tu l-ai ajutat să golească visteria. - Ba nu.
Am încercat să-l opresc.
- Mincinosule! - Hoțule!
Nevolnicule!
L-am implorat...
Luați-l.
- Ungeți-l cu smoală. - Am zis: "Stăpâne..."
...nu!
"Gândește-te la cei mici."
Spânzurați-l!
"Chiar nu se gândește nimeni la cei mici?"
În ștreang cu el!
- Spânzurați-l! - Jos cu el!
Ajunge! Dați-i drumul!
Dați-i drumul!
Luați aminte, priviți în jur!
Nu v-ați săturat de moarte?
Iarna aproape a sosit.
Trebuie să ne îngrijim de ai noștri,
de cei bolnavi și de cei neajutorați.
Cei pe picioare să se îngrijească de răniți.
Voi, cei în putere, urmați-mă!
Să salvăm ce se poate.
Și pe urmă? Ce ne așteaptă?
Aflăm un adăpost.
Hei!
Bombur?
Bifur?
Nu e nimeni?
Stați!
Stați așa!
- E Bilbo! - Trăiește!
Așteptați!
Trebuie să plecați.
Cu toții trebuie s-o facem.
Dar abia am ajuns!
Am căutat să-i vorbesc. Nu m-ascultă.
- Cum adică, flăcău? - Thorin!
Thorin. Stă acolo de câteva zile.
Nu doarme, abia dacă mănâncă.
N-a fost el însuși deloc.
E locul ăsta. E bolnav.
Bolnav?
Despre ce fel de boală e vorba?
Fili.
Fili!
Aur...
Aur dincolo de orice închipuire.
Dincolo de orice suferință, de orice durere.
Iată neînchipuita comoară a lui Thror!
Fiți bine-veniți, fii ai surorii mele...
...În regatul
Ereborului!
Balin!
Kili!
Slavă lui Durin că ești viu!
Bombur!
Trăiești!
- I-ați dat de urmă? - Nu deocamdată.
Nu-i nimic aici.
- Cercetați mai departe! - Poate fi oriunde.
Piatra Străveche se află în aceste săli.
- Găsiți-o! - L-ați auzit.
- Căutați! - Cu toții!
Nu ne oprim până când n-o vom afla.
Aproape că sunt ispitit să te las să iei piatra,
doar ca să-l văd pe Scut de Stejar
îngenuncheat.
Să văd cum îl răpune,
cum îi întinează sufletul
și-i tulbură mintea.
Te ajut eu.
Luați doar cele trebuincioase.
Ne așteaptă cale lungă.
Încotro vă veți îndrepta?
Nu există decât un singur loc.
Muntele...
Stăpâne, ești un geniu!
Ne putem adăposti în Munte.
O fi duhnind a fiară, dar femeile îl vor curăța.
Vom fi în siguranță, la căldură,
cu cămări,
așternuturi și haine...
Și cu ceva aur.
Aurul din Munte e blestemat.
Vom lua doar ceea ce ni s-a făgăduit,
cele trebuitoare pentru a ne reface viețile.
Ține și fă-te de folos!
Vestea morții lui Smaug va cuprinde ținuturile.
Așa este.
Acum alții vor deveni interesați de Munte
pentru bogăția și așezarea sa.
Ce știi?
Nimic sigur.
Însă mă tem de ce va să vină.
Elfii pădurilor!
Odrasla regelui și o femeie elf
ne-au urmărit până în Orașul Lacului.
Și i-ai ucis?
Au fugit ca niște lași.
Nevolnicule!
Se vor întoarce, cu o armată de elfi după ei!
Du-te la Gundabad!
Să vină oștirile!
Elfi!
Oameni!
Gnomi!
Muntele le va fi mormânt!
La luptă!
Ai văzut ceva acolo.
Orcul pe care l-am urmărit nu mi-e străin.
E Bolg, odrasla lui Azog Profanatorul.
O haită de wargi îl aștepta lângă Esgaroth.
Au fugit spre miazănoapte.
Erau alt soi de orci,
cu o pecete pe care n-am zărit-o de mult.
Era pecetea din Gundabad.
Gundabad?
E o fortăreață spre miazănoapte, în Munții Cețoși.
Stăpâne Legolas,
aduc poruncă de la tatăl vostru.
Trebuie să faceți degrabă cale întoarsă.
Vino, Tauriel!
Stăpâne...
Tauriel e surghiunită.
Surghiunită?
Spune-i tatălui meu
că atunci nici eu nu mă pot întoarce printre voi.
Legolas.
E porunca regelui tău.
Într-adevăr, îmi este rege,
Însă nu poate porunci inimii mele.
Merg spre miazănoapte. Mă însoțești?
Încotro?
Către Gundabad.
Nu-ți vei afla scăparea prin vrăji, moșneagule!
Aici e tărâmul stăpânului meu.
Piei acum, vrăjitorule!
Trei inele pentru regii elfilor, cei de sub soare,
Șapte pentru stăpânii gnomilor din săli de stâncă...
Nouă,
oamenilor care știu că-n lumea lor se moare.
Nu te poți împotrivi întunericului.
Strălucirea ta deja pălește.
Ești singura lumină
din bezna adâncă.
Nu sunt singură.
Aveți nevoie de ajutor, doamna mea?
Trebuia să fi rămas pe lumea cealaltă.
Mithrandir...
Revino!
E aici!
Așa e.
Întunericul s-a înfiripat iar.
Gandalf!
Urcă degrabă!
E slăbit.
Nu poate zăbovi aici, căci viața i se scurge.
Fugi! Degrabă!
Vino cu mine, doamna mea.
Du-te!
A început.
Ținuturile de la răsărit ne vor cădea pradă.
Să se ridice Regatul din Angmar.
Vremea elfilor a apus.
A sosit vremea orcilor.
Aici nu ai putere,
slujitor al ținutului Morgoth!
Ești cel fără de nume...
...fără de chip
și fără de trup.
Fă cale întoarsă
în neantul din care ai izvorât!
Am fost înșelați.
Spiritul lui Sauron încă dăinuie.
Iar acum a fost izgonit.
Se va retrage spre răsărit.
Gondorul trebuie avertizat.
Zidurile Mordorului trebuie străjuite.
Nu. Ai grijă de dna Galadriel.
E vlăguită, iar puterile o lasă.
Du-o la Lothlórien.
Saruman...
Trebuie urmărit și răpus o dată pentru totdeauna.
Fără Inelul Puterii,
Sauron nu mai poate stăpâni Pământul de Mijloc.
Mergeți acum.
Lăsați-l pe Sauron în seama mea.
- Am trebuință de un cal. - Ce?
Gandalf...
- Unde te duci? - Să dau de veste Ereborului.
N-au știință de ce-i așteaptă,
iar eu am văzut cu ochii mei hoarde nesfârșite de orci din Moria.
Cheamă-ne în ajutor prietenii, zburătoare și fiare.
E pe cale să înceapă bătălia pentru Munte.
E aici, în sălile acestea.
O știu.
- Am tot cercetat și iscodit. - Nu îndeajuns.
Toți am vrea să găsim Piatra.
Și totuși, rămâne de negăsit!
Te îndoiești cumva de credința celor de față?
Piatra Străveche
aparține de drept poporului nostru.
E Nestemata Regelui.
Oare nu eu vă sunt rege?
Luați bine aminte...
De o află careva
și nu mi-o înfățișează,
voi căuta răzbunare.
Boala dragonului.
Află că nu mi-e străină.
Privirea aceea
și nevoia copleșitoare...
E o dragoste teribilă și egoistă, Bilbo.
I-a tulburat mintea bunicului său.
Balin, dacă Thorin
ar găsi Piatra Străveche,
sau dacă ar fi găsită
l-ar ajuta cu ceva?
Piatra aceea e coroana.
Încoronează această neînchipuită bogăție,
e însemnul puterii pentru cel ce-o poartă.
Dacă i-ar stăvili nebunia?
Nu, flăcăule.
Mă tem că ar fi și mai rău.
Poate că ar fi mai bine
să rămână pierdută pe veci.
Ce ai acolo?
Ce ții în mână?
Nimic...
Arată-mi!
Am luat-o din grădina lui Beorn.
Și ai purtat-o până aici?
O s-o sădesc în grădina mea, din Fundătură.
E un câștig cam mic ca să-l duci înapoi în Comitat.
Într-o bună zi va crește.
Când îl voi privi, îmi voi aduce aminte.
Îmi voi aminti de cele bune și de cele rele.
Și cât de norocos sunt că am ajuns acasă.
Thorin, eu...
Thorin.
Cei scăpați din Orașul Lacului
intră în Ținutul de Jos.
Vin cu sutele.
Cheamă-i pe toți la Poarta din Față.
La Poartă, acum!
Haideți!
- Nu vă opriți. - Sire!
Sire!
Aici, sus!
Priviți, sire! Coșurile ard.
Așadar...
Thorin Scut de Stejar și ai săi au răzbit.
Au răzbit?
Adică o ceată de gnomi păzește aurul?
Nu te îngrijora, Alfrid,
e aur în Munte cât pentru toți.
Înnoptăm aici!
Aflați-vă adăpost.
Aprindeți focurile!
- Hai, să mergem! - Alfrid...
Vei face de strajă la noapte.
Sus!
Asta e.
Fortăreața să fie sigură la răsărit!
Am cucerit cu greu Muntele.
Nu-l voi vedea căzând.
Oamenii din Orașul Lacului nu au nimic!
Au venit la noi fără nimic, căci au pierdut tot.
Nu-mi spune mie ce au pierdut!
Și eu am fost încercat ca și ei.
Cei care au scăpat din pârjolul dragonului să fie fericiți.
Au de ce să fie recunoscători.
Mai multă piatră!
Mai aduceți piatră la Poartă!
Gata.
- Copiii sunt înfometați! - Ne trebuie hrană!
- Nu vom rezista trei zile. - Bard.
- Nu avem îndeajuns. - Fă ce-ți stă în puteri, Percy.
Va fi bine, nu-ți face griji.
Avem nevoie de mai multă apă.
Copiii, femeile și răniții sunt cei dintâi.
Poftim.
Bună dimineața, Alfrid!
Ce vești ai de peste noapte?
A fost liniște, sire. N-am vești.
Nimic nu trece de mine.
În afară de o oștire de elfi, se pare.
Stăpâne Thranduil! Nu ne așteptam
- ...să te vedem. - Am auzit că aveți nevoie de ajutor.
Luați!
Dați în spate.
Și încă unul!
Ne-ați salvat!
Nu știu cum să vă mulțumesc.
Nu-ți irosi recunoștința.
N-am venit pentru voi,
ci pentru ceva ce-mi aparține.
În Munte se află nestemate la care tânjesc până și eu.
Nestemate albe, rupte din stele.
Nestematele albe din Lasgalen.
Știu un elf nobil care ar plăti destul pe ele.
Stai! Rogu-te, oprește!
Te-ai război pentru niște pietre scumpe?
Poporul meu nu se dezice cu ușurință de moștenirea sa.
Suntem de aceeași parte.
Și oamenii mei au dreptul la bogățiile din Munte.
Permite-mi să vorbesc cu Thorin.
Vrei să încerci să te înțelegi cu un gnom?
Ca să evit un război?
Da.
Nu-i rău pentru o singură noapte de muncă.
Să mergem!
Salutări, Thorin, fiu al lui Thrain!
Ne bucurăm nespus să te vedem viu și nevătămat.
De ce bateți la porțile Regelui
de sub Munte pregătiți de război?
De ce se baricadează regele
asemenea unui tâlhar în ascunzătoare?
Poate tocmai fiindcă m-aștept să fiu tâlhărit.
Măria Ta,
nu am venit să te jefuim,
ci să cădem la o învoială dreaptă.
Nu poftești să grăim?
Te ascult.
În numele Orașului Lacului,
îți cer să nu-ți încalci făgăduința.
O parte din comoară ni se cuvine ca să ne făurim iar viața.
Nu mă învoiesc cu nimeni
dacă oștirea lui îmi bate la ușă.
Oștirea va ataca Muntele de nu cădem la învoială.
Iar amenințările tale nu mă clintesc.
Nici măcar conștiința ta?
Nu-ți șoptește că avem o cauză dreaptă?
Poporul meu te-a ajutat.
În schimb, l-ai răsplătit aducându-i pieire și pârjol.
Ne-ați ajutat doar în schimbul unei răsplăți bogate.
Am căzut la învoială.
La învoială?
Ne-ați silit să ne dăm moștenirea pe velințe și merinde.
Ne-am pus chezaș viitorul în schimbul libertății noastre.
E oare asta o învoială cinstită?
Grăiește,
Bard, cel care l-a răpus pe dragon,
de ce aș respecta asemenea învoială?
Fiindcă ne-ai făgăduit.
Oare chiar nu înseamnă nimic?
Du-te!
De nu, abat săgețile asupra ta!
Ce faci?
Nu se poate să pornești un război.
- Asta nu te privește. - Să-mi fie cu iertare,
dar cred că nu ai zărit bine armata de elfi,
ca să nu mai vorbim despre sutele de pescari furioși.
Suntem în inferioritate.
Nu pentru mult timp.
Ce vrei să spui?
Vreau să spun, jupâne Baggins...
...că nu e bine să subestimezi gnomii.
Am recucerit Ereborul.
Acum a sosit vremea să-l apărăm.
Nu ne va da nimic.
Păcat.
- Cel puțin ai încercat. - Nu pricep defel.
De ce?
De ce ar risca un război?
E zadarnic să discuți cu gnomii.
Nu ascultă decât de un singur lucru.
Atacăm în zori.
Ni te alături?
Da.
Jupâne Baggins, vino aici!
Vei avea nevoie de asta.
Îmbrac-o.
Cămașa e făurită din zale de argint.
Mithril...
Așa-i spuneau strămoșii mei.
Niciun tăiș n-o poate străpunge.
Arăt ridicol.
Sunt hobbit, nu războinic.
E un dar.
Un simbol al prieteniei noastre.
Prietenii de nădejde sunt greu de găsit.
Am fost orb,
Însă acum văd limpede.
Sunt trădat!
Trădat?
Piatra Străveche...
Unul dintre ei a luat-o.
Unul dintre ei mă minte.
Thorin...
călătoria și-a atins scopul. Ai cucerit Muntele.
Oare nu e îndeajuns?
Sunt trădat de neamul meu.
Le-ai făgăduit celor din Orașul Lacului.
Oare comoara asta face mai mult decât onoarea ta?
Onoarea noastră, Thorin. Și eu le-am făgăduit.
Și pentru asta îți sunt recunoscător.
Ai fost nobil. Însă comoara nu le aparține celor din Orașul Lacului.
Aurul acesta...
...e al nostru.
E doar al nostru.
Pe viața mea,
nu voi renunța
nici măcar la o singură monedă.
La...
...nicio...
...părticică din ea!
Gundabad.
Ce se află dincolo?
Un vechi dușman.
Vechiul Regat din Angmar.
Fortăreața aceasta era bastionul său.
Odinioară aici își aveau armurăriile,
făurindu-și armele pentru război.
Lumină. Se zărește mișcare.
Așteptăm adăpostul întunericului.
E un loc necurat, Tauriel.
În alte vremuri, ai noștri s-au luptat pe aceste pământuri.
Mama mea a pierit acolo.
Tatăl meu nici nu vorbește despre asta.
Nu există mormânt...
...nici amintire.
Nu a rămas nimic.
Faceți loc!
Păzea!
Nu, nu!
Nu! Hei, tu!
Ăla cu pălăria țuguiată!
Da.
Tu! Nu primim rătăcitori, cerșetori
sau vagabonzi aici.
Avem și așa suficiente necazuri.
Hai, degrabă, urcă înapoi pe cal!
Cine e căpetenie aici?
Cine întreabă?
Lasă deoparte neînțelegerile mărunte pe care le ai cu gnomii.
Vine războiul!
Străfundurile din Dol Guldur s-au revărsat.
Sunteți toți în mare pericol.
Despre ce vorbești?
Văd că nu te pricepi la vrăjitori.
Sunt asemenea tunetelor de iarnă,
care vin de departe și bubuie asurzitor.
Însă, uneori, furtuna
nu-i decât o furtună.
Nu de această dată.
Oștirile de orci sunt pe drum.
Sunt războinici din născare.
Dușmanul nostru își adună toate forțele.
- De ce ar face-o acum? - Fiindcă l-am obligat.
L-am obligat când Thorin și ai săi au pornit să-și recucerească patria.
Gnomii nu trebuiau să ajungă la Erebor.
Azog Profanatorul a fost trimis să-i ucidă.
Stăpânul său dorește să aibă în puterea sa Muntele.
Nu doar din pricina comorii,
ci și a așezării sale strategice.
De aici poate recuceri
tărâmurile Regatului Angmar din miazănoapte.
De se ridică iar acel regat întunecat,
Rivendell, Lórien, Comitatul,
până și Gondorul însuși vor cădea.
Aceste oștiri de orci despre care vorbești,
unde se află ele?
Stăpâne, oștile vor fi pe poziție până în zori.
Atacul va fi brusc și necruțător.
Nesăbuiții!
Au uitat ce sălășluiește în adâncurile acestor pământuri.
Au uitat de devoratorii din adâncuri.
Dacă e să intrăm, ar trebui să purcedem.
Se adună în stoluri.
Acești lilieci sunt crescuți cu un singur scop.
Și anume?
Pentru război.
Să le dăm de știre celorlalți.
Cred că e prea târziu. Să ne grăbim!
De când sfatul meu cântărește atât de puțin?
Ce crezi că voiesc a face?
Să-ți salvezi prietenii gnomi. Îți admir loialitatea față de ei,
Însă asta nu mă va abate de la ceea ce-mi doresc.
Tu ai început povestea asta, Mithrandir,
te rog să mă ierți dacă am s-o închei eu.
Arcașii sunt pe poziții?
- Da, domnul meu. - Dă porunca.
Orice mișcă pe acel Munte
să fie ucis.
Timpul gnomilor s-a scurs.
Arcașule.
Ești de acord cu asta?
E aurul atât de important pentru tine?
L-ai plăti cu sângele gnomilor?
Nu se va ajunge până acolo.
- Ei nu pot câștiga lupta asta. - Asta nu-i va opri.
Crezi că se vor preda? Nicidecum.
Vor lupta până la ultimul.
Bilbo Baggins.
Dacă nu mă înșel, e jumătatea de ființă care a furat cheile temniței
de sub nasul gărzilor mele.
Da.
Regret cele întâmplate.
Am venit ca să vă dau asta.
Inima Muntelui.
Nestemata Regelui.
E aproape de neprețuit.
Cum de e a ta ca s-o dai?
E partea din comoară ce mi se cuvine.
De ce ai face asta?
Nu ne datorezi credință.
N-o fac pentru voi.
Știu că gnomii pot fi încăpățânați,
îndărătnici și mai ales dificili.
Sunt neîncrezători și tainici,
cu o purtare ce lasă de dorit.
Însă sunt și curajoși
și buni...
Și credincioși până la moarte.
Am ajuns să țin la ei și vreau să-i scap dacă se poate.
Pentru Thorin,
nestemata asta e mai presus de toate.
În schimbul ei, eu cred că vă va da ce vi se cuvine.
Nu va fi nevoie de război.
Odihnește-te.
- Trebuie să pornești la drum mâine. - Poftim?
- Du-te cât mai departe cu putință. - Nu plec.
M-ai ales ca membru. Nu părăsesc Compania acum.
Compania nu mai există.
Nici nu vreau să mă gândesc ce-ți va face Thorin.
Nu mă tem de Thorin!
Ar trebui.
Să nu subestimezi răul ce zace în aur.
Aur peste care,
un șarpe a zăbovit destul.
Boala dragonului se înfiripă în inimile
celor ce vin în Munte.
Aproape toți.
Tu, de acolo.
Găsește-i hobbitului un pat.
Și hrănește-l pe săturate.
Și-a câștigat dreptul la asta.
Tu.
Stai cu ochii pe el.
De încearcă să plece, îmi spui degrabă.
Mai repede!
Hobbit netot.
'Neața! Scularea, hobbitule...
Pe următoarea ți-o înfig între ochi.
Am venit să-ți dăm de veste
că plata datoriei tale a fost oferită
și acceptată.
Ce plată?
Nu v-am oferit nimic.
Nu aveți nimic.
Avem asta.
Au Piatra Străveche.
Tâlharilor!
Cum de ați pus mâna pe moștenirea spiței noastre?
Piatra e de drept a regelui.
Iar regele o poate avea
cu bunăvoința noastră.
Dar, mai întâi, să-și respecte cuvântul dat.
Ne cred proști.
E o Înșelătorie.
O minciună!
Piatra Străveche e în Munte!
Vreți să ne înșelați!
De fapt, nu.
Nestemata e adevărată.
Eu le-am încredințat-o.
Tu?
Am luat-o ca a paisprezecea parte din comoară.
Ai fura de la mine?
Să fur? Nu.
Oi fi eu spărgător, dar îmi place să cred că sunt unul cinstit.
O pretind drept partea mea.
Partea ta?
Partea ta...
Nu ai dreptul la nicio parte, nemernicule!
Voiam să ți-o dau.
Am vrut s-o fac de nenumărate ori, însă...
Însă ce, hoțule?
Te-ai schimbat, Thorin.
Gnomul pe care-l știam eu nu și-ar fi încălcat cuvântul.
Și nu s-ar fi îndoit de cei de-un neam cu el!
Să nu îndrăznești să-mi vorbești
despre credință.
Aruncați-l de pe metereze!
Nu m-ați auzit?
Te arunc cu mâna mea, blestemat să fii!
Nu!
Blestemat să fie magul
- ...ce ni te-a adus. - De nu-l placi pe spărgătorul meu,
atunci rogu-te să nu-i faci rău.
Trimite-mi-l înapoi.
Nu te descurci prea bine ca Rege sub Munte,
nu-i așa, Thorin, fiu al lui Thrain?
Nicicând nu voi mai avea de-a face cu vrăjitorii.
- Du-te! - Sau cu șobolanii de Comitat!
Picăm la învoială?
Ne dați înapoi Piatra Străveche contra a ceea ce ni se cuvine?
Cum ne răspunzi?
Dorești să afli pacea...
...sau voiești a te război?
Prefer războiul.
Talpă de Fier...
Cine e?
Nu pare prea fericit.
E Dain, stăpânul Munților de Fier.
- E vărul lui Thorin. - Și seamănă?
Întotdeauna mi s-a părut că Thorin ar fi mai de înțeles.
Ziua bună!
Cum vă merge?
Am a vă face o propunere,
de nu vă e cu supărare să-mi acordați câteva clipe
din timpul vostru.
N-ați vrea...
să dispăreți pe pustii odată?
Cu toții!
Chiar acum!
Rămâneți pe poziții!
Stăpâne Dain...
Gandalf cel Sur...
Spune-le mișeilor să plece, altfel înec țărâna în sângele lor!
Nu e cazul să ne războim,
gnomi, oameni și elfi.
O oștire de orci mărșăluiește către Munte.
- Oprește-ți oastea! - Nu mă plec în fața unui elf.
În niciun caz dinaintea acestui spiriduș necredincios.
Vrea doar răul poporului meu.
De alege să se pună între mine și rubedeniile mele,
Îi crăp în două țeasta aia frumușică!
Să vedem de va mai rânji atunci!
E la fel de turbat ca și vărul său.
Ați auzit, flăcăi? Începem!
Să-i cotonogim bine pe prăpădiți!
Viermi de pământ.
Zău așa!
Ieșiți la lumină, oștirile mele!
Hoardele întunericului ne împresoară!
La luptă! La arme, cei de-un neam cu Durin!
Eu ies dincolo de zid. Cine mai vine?
- Da! - Să mergem, haideți!
- Opriți-vă! - Ce?
Să stăm cu mâinile în sân?
Am zis să rămâneți pe loc!
Elfii.
Ei nu luptă?
Thranduil!
E nebunie curată!
Atacați!
Da!
Gandalf?
Sigur e un loc bun să zăbovim?
Trimiteți fiarele de război!
Nu pot lupta pe două fronturi.
A venit clipa să acționăm.
Atacați orașul!
Azog.
Încearcă să ne împresoare.
Cu toții!
Retragerea către Ținutul de Jos!
Acum!
Către oraș!
Bilbo, urmează-mă!
Sigrid!
Tilda!
Copiii mei! Unde sunt?
I-am văzut. Erau în vechea piață.
Vechea piață? Și unde sunt acum?
Tilda! Sigrid!
Bard! Orcii s-au năpustit și trec vechiul drum.
Du arcașii pe parapetul dinspre răsărit. Oprește-i cât poți.
Arcași! Urmați-mă!
Orcii au ocupat Strada de Piatră!
Piața e împânzită!
Voi, restul, după mine!
La luptă! Înainte!
Până la moarte!
Tată!
- Tată! - Tată!
- Aici! - Suntem aici!
Bain!
Sigrid! La pământ!
Ascultați-mă!
Adunați femeile și copiii!
Mergeți în Sala Mare și ferecați ușile.
Ai priceput?
Nu ieșiți orice-ar fi.
Vrem să stăm cu tine!
Puțin respect pentru tatăl vostru!
Lăsați pe mine, sire! N-ați auzit?
- Mergem către Sala Mare. - Alfrid?
Doar femeile și copiii!
Toți bărbații trebuie să lupte.
Fă bine și te-ntoarce!
Îi duc eu la adăpost, sire.
Apoi sunt la dispoziția voastră. Hai, sus!
Ți-i las în grijă.
Mai repejor, mamaie!
Către Sala Mare!
Pieriți din calea mea!
Părăsiți-i pe cei betegi!
Nu vor putea păstra orașul.
Gnomii sunt sfârșiți.
Nemernicilor!
Unde e Thorin?
Avem nevoie de el! Unde e?
Să curgă râuri de sânge!
Treceți-i pe toți prin sabie!
Retragerea!
De când îi lăsăm în voia sorții pe cei de-un neam cu noi?
Thorin...
pier cu toții acolo.
În adâncurile Muntelui, sunt săli nenumărate.
Locuri pe care le putem întări...
unde putem fi în siguranță.
Da!
Da.
Asta e!
Trebuie să mutăm comoara în adâncuri,
- ...la adăpost. - Nu m-ai auzit?
Dain e înconjurat.
Îi nimicesc chiar acum, Thorin.
Mulți pier în războaie.
Viața nu înseamnă nimic.
Însă o comoară ca aceasta nu se măsoară în viețile pierdute.
Merită tot sângele ce l-om vărsa.
Zăbovești aici, în sălile de piatră,
Încoronat ca rege,
și totuși acum ești mai neînsemnat ca oricând.
Nu-mi vorbi...
...de parcă aș fi un nobil gnom oarecare.
De parcă încă aș fi...
...Thorin...
...Scut de Stejar.
- Sunt regele tău! - Dintotdeauna ai fost regele meu.
Odinioară știai asta.
Însă nu vezi ce ai devenit.
Du-te...
Ieși...
Înainte să-ți vărs sângele.
Zăbovești aici.
Încoronat ca rege.
Acum ești mai neînsemnat ca oricând.
O asemenea comoară nu se măsoară în viețile pierdute.
Comoara se-mpresoară de o suferinţă.
Ambiția oarbă a unui Rege sub Munte.
Nu sunt eu regele?
Aurul acesta e al nostru
și doar al nostru.
Nu voi renunța...
...nici măcar la o singură monedă.
Era orbit de propria-i dorință!
De parcă aș fi un nobil gnom oarecare...
Thorin Scut de Stejar...
O suferință ce i-a tulburat mintea bunicului tău.
Sunt Thorin,
fiul lui Thrain, fiul lui Thror!
Nu sunt bunicul meu, nu sunt!
Ești urmașul tronului lui Durin.
Pier cu toții acolo.
Recucerește Ereborul.
Dain e înconjurat.
Pier...
Înconjurat...
Pier...
Redobândește-ți patria...
Te-ai schimbat, Thorin.
Nu sunt bunicul meu.
Oare prețuiește comoara asta mai mult decât onoarea ta?
Nu sunt bunicul meu.
Comoara asta va fi pieirea ta!
Retragerea!
Către Munte!
Retragerea!
Li se apropie sfârșitul.
Pregătiți asaltul final!
Nu mă ascund după un zid de piatră,
în timp ce alții luptă pentru noi!
Nu-mi stă în fire, Thorin.
Nu,
adevărat grăiești.
Noi suntem din seminția lui Durin.
Neamul lui Durin
nu dă bir cu fugiții în toiul bătăliei.
Nu am dreptul să vă cer așa ceva.
Dar, mă veți urma...
...pentru ultima dată?
Nu încă! Așteaptă...
Atacați acum!
Thorin.
După rege!
Gnomii.
Își adună forțele!
Se strâng în jurul regelui lor.
Cei care vor să lupte până la capăt
să mă urmeze!
Eu zic să ne sprijinim bărbații pe lumea asta și pe cealaltă.
- Așa e. - Înarmați-vă.
- Vino cu noi. - Lasă-mă.
- Dați pace unei biete bătrâne. - Nu te teme.
Ia labele!
Alfrid Lickspittle.
Ești un laș.
"Laș"?
Nu orice bărbat se încumetă să-și pună corset.
Nu ești bărbat!
Ești o târâtură.
Dain!
Thorin!
Stai așa!
Vin!
Hei, vere!
De ce-ai zăbovit?
Nemernicii sunt prea mulți, Thorin.
Sper că ai un plan.
Da...
O să le doborâm căpetenia.
Azog?
O să-i vin de hac spurcăciunii!
După tine!
S-ar putea să răzbim până la urmă.
Gandalf!
E Thorin!
Și Fili, Kili
și Dwalin.
Își ia cei mai pricepuți războinici.
Pentru ce anume?
Să reteze căpățâna șarpelui.
Crăpi!
Gandalf!
Legolas.
Legolas Greenleaf.
Există o a doua oaste.
Bolg e în fruntea orcilor din Gundabad. Sunt aproape.
Gundabad.
Deci ăsta le era planul.
Azog înfruntă oștirile noastre, iar Bolg vine dinspre miazănoapte.
Miazănoapte?
De unde,
- ...mai exact? - Dealul Corbilor.
Dealul Corbilor?
Thorin e acolo!
Fili și Kili se află și ei tot acolo!
Unde e?
Locul pare pustiu.
Cred că Azog a dat bir cu fugiții.
Nu prea cred.
Fili,
ia-l pe fratele tău.
Cercetează turnurile.
Faceți-vă nevăzuți.
De zăriți ceva,
dați de știre. Nu atacați.
- Ați priceput? - Avem oaspeți.
Mercenari din neamul goblinilor.
Nu sunt mai mult de o sută.
Ne ocupăm noi de ei. Plecați!
Duceți-vă!
Să vă văd!
Sună retragerea.
Domnul meu! Trimite-ți oștenii la Dealul Corbilor!
Gnomii sunt aproape striviți.
- Să-i spunem lui Thorin. - Chiar te rog.
Am irosit prea mult sânge ca să apăr meleagurile astea.
Thranduil?
Mă duc eu.
Nu fi ridicol!
N-o să răzbești nicicum.
Și de ce nu?
Te vor vedea venind. Te vor ucide.
Ba nu.
Nu mă vor zări.
Nici nu încape tocmeală.
Nu-ți dau voie.
Nu-ți cer îngăduința, Gandalf.
Nici măcar un pas înainte!
Nu le vei întoarce spatele.
Nu și de data asta.
La o parte din calea mea!
Gnomii vor fi nimiciți.
Da, vor pieri.
Azi,
mâine,
peste un an de acum sau peste un veac.
Ce importanță are?
Sunt muritori.
Crezi că viața ta prețuiește mai mult
când e lipsită de iubire?
Ești lipsit de iubire.
Ce știi tu despre iubire?
Nimic!
Sentimentele tale pentru gnom nu sunt aievea.
Crezi că e iubire?
Ești pregătită s-o plătești cu viața?
De cutezi s-o rănești,
va trebui să mă răpui pe mine.
Te însoțesc eu.
În picioare!
Dă-mi pace!
Nu accept ordine de la tine. Oamenii te-au crezut.
Te-au ascultat.
Puterea era la picioarele tale,
iar tu nu te-ai atins de ea.
Și pentru ce?
Alfrid...
Ți se vede jupa.
Rămâi aici și cercetează mai jos.
Mă descurc singur.
Unde e spurcăciunea de orc?
Thorin.
Bilbo.
Trebuie să pleci neîntârziat.
Mai vine o oaste din miazănoapte.
Vor împresura turnul.
- Nu vei avea scăpare. - Suntem aproape!
Scârba de orc e înăuntru. Eu zic să înaintăm.
Nu! Asta și vrea.
Caută să ne atragă.
E o cursă.
Găsește-i pe Fili și Kili. Cheamă-i!
Thorin, ești sigur?
Fă-o.
Nu vom muri astăzi.
Acesta va pieri primul.
Apoi fratele său.
Iar apoi va fi rândul tău, Scut de Stejar.
Te voi ucide ultimul.
Plecați!
Fugiți!
Aici moare seminția ta!
Kili!
Thorin.
Thorin. Nu.
Nimiciți-i pe toți!
Nu.
Kili.
Răpuneți-l!
Ucideți-l!
Kili!
Tauriel!
Kili.
Nu!
Tauriel!
Vin vulturii...
Bilbo.
Nu te clinti. Stai nemișcat!
Mă bucur că ești aici.
Vreau să ne despărțim prieteni.
Nu. Nu pleci niciunde.
O să trăiești.
Dă uitării vorbele și faptele de la Poarta din Față.
Ce ai făcut tu doar un prieten adevărat ar face.
Rogu-te, iartă-mă.
Am fost orb și n-am văzut.
Regret amarnic
că te-am purtat prin asemenea primejdii.
Nu, Thorin, am împărtășit cu bucurie fiecare primejdie.
Până la ultima.
E mai mult decât ar merita oricine din neamul Bagginșilor.
Rămâi cu bine,
jupâne spărgător.
Fă cale întoarsă la cărțile tale
și la jilțul tău.
Sădește-ți copacii
și privește-i cum se înalță.
Dacă mai mulți semeni
ar prețui vatra
mai mult decât aurul,
lumea aceasta ar fi cu adevărat mai veselă.
Nu, nu, nu se poate!
Thorin, să nu care cumva să îndrăznești!
Thorin.
Thorin, rezistă.
Rezistă, te implor.
Vulturii...
Vulturii... iată-i că sosesc.
Thorin?
Vulturii...
Nu pot face cale întoarsă cu voi.
Unde te vei duce?
Nu știu.
Mergi spre miazănoapte.
Caută oamenii din apus.
Printre ei se află un tânăr pribeag. Ar trebui să-l cunoști.
Tatăl său, Arathorn, a fost un om bun.
S-ar putea ca fiul său
să ajungă un mare om.
Care e numele său?
În Ținutul Pustietății, e cunoscut ca Pas Mare.
Adevăratul său nume,
trebuie să-l afli tu însuți.
Legolas.
Mama ta te-a iubit.
Mai mult decât pe oricine
și decât viața însăși.
Vor să-l îngroape.
Așa este.
Dacă asta înseamnă iubirea, nu o vreau.
Ia-o și dă-o de la mine.
Te rog.
De ce doare atât de tare?
Pentru că a fost aievea.
Va fi un ospăț mare în seara asta.
Vor răsuna balade și se vor istorisi povești.
Thorin Scut de Stejar
va intra în legendă.
Știu că voi îl veți cinsti astfel,
Însă pentru mine, a fost altcineva.
Era...
Pentru mine...
...a fost...
Eu mă voi face nevăzut. Le spui tu rămas-bun?
Spune-le tu însuți.
Dacă vreunul dintre voi ajunge prin Fundătură...
...ei bine, ceaiul e la patru.
Și am din belșug.
Sunteți toți bine-veniți oricând.
Nu vă deranjați să bateți la ușă.
Am ajuns la marginea Comitatului.
Aici trebuie să ne despărțim.
Mare păcat.
Mi-a făcut plăcere
să am un vrăjitor prin preajmă.
Se pare că poartă noroc.
Doar nu crezi cu adevărat că, din aventurile tale,
te-a salvat doar norocul, nu?
Bilbo, inelele magice nu trebuie folosite cu ușurință.
Nu sunt neghiob,
știu că ai găsit unul în galeriile goblinilor.
Am stat cu ochii pe tine
de atunci.
Mă bucur.
Cu bine, Gandalf!
Cu bine!
Tu...
Nu-ți face griji despre inel. Mi-a căzut din buzunar în luptă.
L-am pierdut.
Ești o persoană cumsecade, domnule Baggins.
Și țin mult la dumneata.
Însă ești doar un personaj micuț...
...într-o lume imensă.
Lada de zestre a mamei.
Iar acela e scaunul meu.
Lasă taburetul jos!
Ce naiba se petrece?
Ziua bună, domnule Bilbo!
Nu trebuia să fiți aici.
Cum adică?
Se presupune că sunteți mort.
Nu sunt mort!
Nici presupus, nici în vreun alt chip.
Nu cred că aveți voie!
Domnule Bilbo!
21? Oferă cineva mai mult?
Mai mult?
LICITAŢIE CASA RĂPOSATULUI BAGGINS
Vândut doamnei Bolger!
Să-și odihnească picioarele Grasul.
Licitează cineva?
E lucrat în Comitat.
N-avem imitații făcute de gnomi.
Opriți-vă!
Stați!
- E o încurcătură! - Cine ești dumneata?
Cum adică?
Știi bine cine sunt,
Lobelia Sackville-Baggins!
Asta e casa mea,
iar astea-s lingurile mele!
- E cât se poate de nepotrivit. - Scuze.
Au trecut mai bine de 13 luni de la dispariție.
Dacă dumneata ești într-adevăr
Bilbo Baggins și nu ai murit,
poți aduce o dovadă?
Poftim?
Un act oficial cu numele dumitale ar fi îndeajuns.
Bine, fie!
Un contract de tocmire ca...
Nu contează ca ce.
Iată iscălitura mea.
Ei bine, da...
Totul pare a fi în regulă.
Da.
Se pare că nu încape îndoială.
Cine e cel care te-a tocmit?
Acest Thorin Scut de Stejar?
Era...
prietenul meu.
Nu, mulțumesc!
Fără alți vizitatori sau rubedenii îndepărtate!
Nici măcar vechi prieteni?
Gandalf?
Bilbo Baggins.
Dragul meu Gandalf!
Cât mă bucur să te văd!
111 ani! Cine ar crede așa ceva?
Intră, intră!
Bun venit!
Muntele singuratic
ÎN AMINTIREA LUI MIKE HOPKINS ODIHNEASCĂ-SE ÎN PACE.
Traducerea: Silvia Vițălaru
[Romanian]