Първи превод по слух... Съмнителни места, обозначени с (?)
Брониран затворнически превоз
Заловихме отново беглеца. В момента го връщаме в затвора.
Затвор Дензали
Нося късметлийският пръстен. - Почувствах се в безопасност.
Дръжте се. Атакуваме мощно.
Стойте така!
Чисто!
Да тръгваме.
Какво ви задържа? - Нищо, идваме. Да тръгваме!
Твоят пич е дрогиран.
Остани на стената! Бойна тревога!
Док!
Зарежи този луд! - Няма да го изоставя!
Док!
Скачай! (?)
ЗАМЕНИМИТЕ 3 (2014)
Сети се да ме освободиш, а? След 8 проклети години. Къде беше?
Ти беше в затвор за тайни агенти, който официално не съществува.
Наскоро разбрах къде си от човек на име Чърч.
Призрак в агенцията. - М-моля?
Служител на агенцията, успокой се. - Мислех, че си пенсиониран, старче. (?)
Похабих си живота. Правиш една проклета грешка...
Не беше грешка. Беше глупост.
Ако ми го беше причинил, щях да те накълцам.
Но нямаше да успееш. - Ще благодариш ли на момчетата?
Момчетата ли? Къде са нашите момчета? Хамър, Гузман...
Отидоха си. - Няма ли ги?
Да.
Мамка му.
На фланелката на Гънър/Лундгрен "Огорчен загубеняк"
Чух, че си избил повече хора от чумата.
Гледай ти. - Затова ли ти викат Доктор Смърт?
Преди време бях лекар. Но това беше много отдавна.
И защо те опандизиха?
За данъчни измами.
Значи вие сте останките от Заменимите? - Ние сме.
В началото бяхме петима. Достигнахме 22-ма.
Гледам, че Барни още окачва личните им знаци.
Чувате ли как звънкат?
Това ни напомня, че нашите братя все още са тук...
някъде...
Хайде, викинг! Подай ми острието си от старата школа.
Или и твоят знак ще увисне там и ще звънка...
Дзън... дзън, дзън...
Заостри го, щом приключиш.
Приятелят ти е леко луд. - Стига, Крисмъс,
8 години е в дранголника. - Откъде този късмет?
Опита да се проведе недомислено политическо убийство
за няколко долара в едно място, наречено Свазиленд и се провали.
Саморазрушителен. - Да, нещо такова,
но същевременно остана добър лекар. - Не се нуждая от преглед.
Защо си саркастичен? - Мъгляв си.
Мъгляв? - Тайни, идиот.
Защо ме разкарваш по целия глобус, за да спасим този гений на медицината,
както го описваш? За какво? - Той е от Заменимите.
О, Господи... Я стига! - Той е от Заменимите.
Значи е един от ятото. - Слушай какво ще ти кажа.
Ако си в затвора от години, ще дойда да те спася.
Благодаря, геройче. Но се съмнявам.
И знам, че и ти ще постъпиш така. - Да призная ли?
Ще ме оставиш да гния? - Именно.
Хей, Док.
Как се казваш? - Крисмъс/Коледа.
Истинското ти име? - Автентичното.
И това ли е истинско? - О, не, просто...
всяка сутрин го рисувам по 3 часа с черен химикал.
Това е истинско. Автентично. Оригинално. Погледни.
С леко изместен център. - Ножарче ли си падаш?
Най-добрият. Завинаги. Аз съм "ножът преди Коледа".
Нали така, Барни? - Щом казваш.
Сигурно съм го въртял свободно, още когато си сукал от бащини гърди
и си овладявал хранене с лъжица. - Да, бе.
Още ли тайнички пазиш, г-н Неясни? - Би ли се махнал от главата ми?
Казвам ви, нямам търпение да се прибера.
Да хапна хубава храна. Да туря "приятни прежди".
Да разкърша понтиака 49-а. Пази бебчето, докато двигателят гръмне.
Май не си го уведомил. - Какво?
Не се прибираме у дома. Ще посетим търговец на име Виктор Менз,
за да доставим партида термобарични бомби.
О, стига, човече. Тази простотия е адски огън.
Рутинна поръчка. - А защо не ме взе на връщане?
Не ни достигаше човек. - С радост ще се веселя с вас, момци,
но ми липсват такъмите.
Това са такъмите ми! - Това са такъмите ти.
Док, благодари ли на момчетата за измъкването?
Кажи им нещо.
Ъ, слушайте значи...
Отдавна не съм имал причина да благодаря, затова искам просто...
да... сещате се, да... - Докато напипа музата...
просто да кажа...
Благодаря! - Искреността е потресаваща.
Май ще се разплача. - Знаеш ли? Достатъчно.
Не бъди саркастичен. Чудесно, Док. Наистина.
Добре беше, Док. - Бива, бива.
Отдавна не си го изливал. - Да.
Носиш дарбата. Като каране на мотор. - Значи ме чу?
Като най-добрата реч на Чърчил. - Имаше силни моменти. (?)
Мисля, че добре се изразих. - Трогна ме и той се трогна.
Добре. И теб те трогнах. - Поразителна работа. Поразителна.
Добре. - Док.
Да? - Радвам се, че отново си с нас.
Няма по-добро място за мен, да.
Могадишу, Сомалия
Време е да се появите, момчета.
Готина лодка. - Благодаря, дами. Сам я откраднах.
Още 3 такива обикалят пристанището. А на всеки 400 м., патрули по двама.
Отлично. - Това, че си пилот,
не те прави по-умен от мен. - Прави ме.
Заради теб ли съм в тази лайнарница? - Лайнарница? Братко, идея си нямаш.
О, да.
Какво е това, по дяволите? - Тази кучка решава всички проблеми.
Да, за 10 секунди. Докато профука пълнителя.
Сега и ти ли ще се дървиш?
Сам се натресе.
Хайде, разкърши, разкърши я.
Успех.
Владеех ситуацията. - Да, така изглеждаше.
Къде бяхте? - Имах час при доктора.
По-късно ще ви догоня. - Какво го прихвана?
Опасност отгоре.
Док, тръгвай.
О, Сали, човекът ме нападна с нож.
Мамка му. Бива си го. - В сравнение с теб.
Това ще ви хареса. - Кое?
Ще ви покажа.
Мамка му. Наистина е добър. - Повтори го и те застрелвам.
Млъквай. (?)
Влизайте.
Къде е бомбата? - Ще дойде.
Барни, целта изглежда идва навреме.
Ето го Менз, да го повалим бързо.
Барни, трябва да ви спусна.
Невъзможно. - Кое е невъзможно?
Ще го стреляме ли или какво? - Какво ви задържа?
Той е мъртъв. - Кой е мъртъв?
Стоунбанкс.
Стоунбанкс!
Хайде, влизай, влизай, влизай... - Бързо, движение. Бягай, бягай!
Док! Спусни! (?)
Време е да окося ливадата!
Док!
Казах ти! - 10 секунди.
Задръж. Намерих ти превоз.
Време е да тръгвам.
По-живо! - Тръгвай, тръгвай!
Колко ни плащат за това? - Недостатъчно.
Надясно!
Няма да се побереш! - Вечен песимист.
Прилоша ми от шофирането.
Дръж се, Док! - Внимавай вдясно! (?)
Заемам се! (?)
Слизай!
Давай!
Сийзър, идваме към теб, къде си? - В смрадливата река зад теб!
Гледай да си възможно по-близо.
Направете място за Сийзър! Съберете си задниците.
Кой беше това? - Огромен негър с лодка.
Дръж така, сега е добре.
Добре ли си? - Да!
Отбий!
Снаряд!
Бързо! Бързо! Движение! - Измъкваме те, давай!
Дръж се! - Стой спокоен. Тук сме. (?)
Натискай тук. Точно тук. (?)
Хари.. Барни... (?) - ...Сийзър, кажи да! (?)
Да!
Помогни му, хайде! (?)
Болница "Периш Вю Мемориъл"
Дано ти донесе късмет.
Ще се оправи ли? - Не знам.
Кой му го причини? - Стоунбанкс.
Мислех, че си го убил. - И аз.
Застреля Сийзър, за да ми отмъсти. - Мисля да зарежа този бизнес.
И ти така постъпи. - Не още.
Ако търсиш помощ за Стоунбанкс,...
Имах среща с човек на име Чърч. - Знам кой си.
А ти кой си? - Оперативен служител Дръмър.
Вече няма нужда да се тревожиш за Чърч. Той е... извън картинката.
Господи, Рос, ама че бъркотия. Предоставихме ти всичко.
Подходяща обстановка, всякакво възможно разузнаване,
а ти... беше покосен. И целта ми се измъкна.
Греша ли някъде? Пропускам ли нещо?
Да. Чърч каза, че името на целта е Виктор Менз,...
И? - Но грешеше.
Истинското му име е Конрад Стоунбанкс.
Познаваме го само като Виктор Менз. Търговец на оръжие, спечелил милиарди
от продажби на всеки луд военачалник в Африка и Близкия Изток.
Неговата армия от наемници е отговорна за мъченията и убийството
на двама от най-добрите ми хора и приятели.
Не ми пука как се казва наистина. Но не ми харесва.
Искам главата му, колкото и ти. Това се случва под мое ръководство.
Ти се изложи, а аз го понасям.
Ще го открия. Отново. Ще имаш последна възможност.
Радвам се, че най-сетне се видяхме, Барни.
Хората ти са на решето. С кого ще сформираш отряд?
Не се тревожи, ще се оправя, Дръмър.
Успокой се. Ще си докараш удар.
Странни люде. Може ли?
Москва, Русия
Приятелю.
Дали когато я е рисувал е смятал, че ще се продава за тази нелепа цена?
Какво е това? Малко боя, четка, евтино платно, какво толкова?
Боклук. Колко й искаш? - 3 милиона.
Готово. Готово.
"При Ръсти"/Ръждясалите - Знаете ли, трудно ми е да го кажа,
но преди време бяхте най-добрите.
Може би още сте такива, но нищо не е вечно.
Колкото и да е неприятно, ние вече не сме бъдещето
и за наша жалост, принадлежим на миналото.
И... накъде биеш?
Както го виждам, ако продължаваме така,
единственият край, който очаква всички ни,
е една дупка в земята и на никого няма да му пука.
Сега, ако това е отреденият ми край, го приемам.
За себе си. Но това, което не приемам
и няма да приема
е да ви отнеса със себе си. - Какво говориш? Това определяме ние.
Сега ще променя нещата.
За теб, за мен, за всички нас
настъпи края. Приключихме.
Приключихме? Ти ме измъкна, пусна ме на свобода.
Ще оцелееш. И всички вие.
Изживейте живота си, докато можете.
Къде тръгна, Барни?
Просто дръпваш щепсела и приключваме ли?
Точно така. - Нима? Не става така!
Какво? - Преминахме през мръсотия,
лайна и кръв и не помня колко пъти ти спасих задника.
Дължиш ми изстрел по кучия син, който повали Сийзър.
Няма да го правим.
Когато се присъединих... беше, за да остана до края.
Знам. Приключението свърши.
Лас Вегас, Невада
Бонапарт. - Съжалявам за Сийзър.
Дано се оправи, защото е от редките добри типове.
Да. - Е, ето ни отново тук.
Какво търсиш? - Нов отряд.
Пенсионирах старците. - Добре дошъл в 21-и век.
Какъв тип търсиш? - Млад, жаден, готов да поеме куршум.
Ще гоним Стоунбанкс. - Стоунбанкс.
Радвам се, че не пропускам нищо. Стоунбанкс е мъртъв, приятелю.
Mortus diem. (лат.?) - Не, не е.
Това не е хубаво.
Ако е наполовина ръждясал, няма да стигнат петима, трябват ти 50.
Трябва да бързаме, няма време. - Ако бързаме, не гарантирам качество.
Препоръчай някого, не ми пука кого. - Какво? Еднопосочен билет ли?
Вероятно. - Хубаво.
Разполагам с няколко ненормалници.
Двама от тях сигурно ще се гръмнат накрая.
Чакай. А тези заслужават ли си? - Тези са путки.
Гранд Тетън, Уайоминг - Казва се Торн. Експерт-хакер.
Управлява дронове. Лежа 18 месеца за пробив на централната
операционна система на Сиатъл. Парализира града за 3 дни.
Защо го е направил, по дяволите? - Защото го може.
Какво? - Не търся служител за офис.
О, това не е той.
Ето го там.
Поредният самоубиец. Двамата много си приличате.
Това и аз го мога.
Добре...
Знаеш ли, ще го кажа направо: писано е да стъпя върху теб.
Това не го можеш. - Не. Отбележи го като "специален".
Да, да, така те искам.
Вечно съм на път към някое забравено от Бога място.
По-добре от уседналостта. - Да, двете ми бивши съпруги
и трите деца, които не помнят възрастта ми, няма да се съгласят.
Да не би да изключи автопилота? - Не съм го докосвал. Дай пиячката.
Отклонихме ли се?
Къде сме, по дяволите? Задръж за малко.
Това Голяма мечка ли е? Да, трябва да обърнем.
Ню Йорк - Следващият кандидат е специалист
по полева незабележимост и бой в затворени помещения.
Луна! - Здравей.
Да ти представя госпожицата, запознай се с приятеля ми Барни Рос.
Барни Рос, Луна, Луна, Барни Рос. - Приятно ми е.
Приятно ми е, г-н Рос. Г-да, последвайте ме, масата ви чака.
Хайде. Малко да живнеш. Как са нещата, Луна?
Знаеш. Все същото. (?)
Какво ще направиш? Ще си тръгнеш ли?
Надявам се да ме извините. - Добре, какво търсим тук?
Пийни едно. - Къде е кандидатът?
Ей там в червена рокля и сега ще скине момчетата.
Компаньонката? - Не е компаньонка. Охранител е.
Това и аз го мога. - Ще опиташ ли с рокля?
Мъже.
Бива си я. - Трябва да я видиш без токчета.
Апачи Джънкшън, Аризона
Кога се прегледа за последно? - Не знам, отдавна.
Ниво на холестерола и такива? - Да, горе-долу.
Да. Но не и при мен. Откриха бучка в белия ми дроб.
Казаха, че е много черна. - О, човече...
Защо не го предвидих?
Е, какво ще правиш? - Ще опитам да натрупам много пари
възможно по-бързо. За децата, знаеш. - Да.
С които не разговаряш. За да оставя добро впечатление, преди да си замина.
Тъжно, нали? - Да, тъжно е. Съжалявам.
Не, глупости, добре съм. - Моля?
Проверявах дали си още човек.
Ама се върза, нали? - Да, успя, мамка ти.
Няма да се повтори. Вече не ти вярвам. - Добре. Следващото хлапе е див кон.
Скоро ми попадна на бюрото. Не обичам да работя на сляпо,
но биографията на този е твърде добра за пренебрегване.
Някой да е виждал Фелипе?
Ехо, Фелипе!
Добре изглежда, Бонапарт. - Да, не е зле.
Най-сетне схвана.
Брей.
Фелипе Силва. Запознай се с Барни Рос.
Галго? Пак си ми пратил фалшива биография?
Г-н Рос, правя всичко, което ви трябва и което поискате.
По-здрав съм, отколкото изглеждам, по-силен, по-бърз,...
Всъщност, глупости! Роден си през 1984-а.
Разбира се, че не! Но се чувствам като роден през 84-а.
Не си губи времето. Барни, тръгваме. - Г-н Рос, г-н Рос, г-н Рос, моля ви.
Сякаш, сякаш открих фонтана на младостта,
тоест, не истинския фонтан. Понсе де Леон го откри.
Между другото - поредният велик испанец като мен.
Но както знаете, г-н Рос, възрастта... е състояние на мисълта.
И остаряваш само, когато се предадеш и се откажеш, а аз не съм, все още.
Галго, престани с тези глупости. - Трябва да тръгвам.
Вече за трети път този месец. Наистина, преодолей го.
Какво е преживял? - Всъщност малко го съжалявам.
Изхвърлили го от последния отряд, а навремето не можеше да го хванеш.
Много бърз. Дори по-бърз от теб. - Няма начин.
Може би. Но какво да ти кажа... Тази игра е за млади.
Нуждая се от работа! Единственото, което умея е да убивам хора!
И го правя много добре! Боже... проклети!
ВВС-база Едуардс, Калифорния - А този какъв е?
Открих го в ДАРПА. - ДАРПА?
Да, звучи като град в северна Африка. Агенция за перспективни отбранителни
изследователски проекти, където военните гении разработват
оръжия от ново поколение. Потърси в интернет.
Да, но не търся оръжеен спец. - Значи си на подходящото място.
Ей, Марлито!
Марс, запознай се с Барни Рос. По отношение на стрелците,
няма по-надарен от Марс. - Както кажеш.
А ти какво казваш? - Това е моят автомат Х25.
Лазерен прицел, 25-мм въздушно-експлозивни патрони,
способни да избухват над и зад целта.
Става.
Хуарес, Мексико - Последен кандидат - Джон Смайли.
Най-опитният в бранша. Много умения, тюлен, спец-оператор,
но има един проблем. - Какъв проблем?
Ами, класическият проблем с властта, но...
има и още някои, които се спотайват наоколо. (?)
Съжалявам, Барни, че ти загубих времето.
Не е този, за когото го мислех. - Не. Искам да ме запознаеш.
Джон, запознай се с Барни Рос.
Днес не направи кой знае какво впечатление, а?
Ти ме потърси, не аз. - Ще умреш ли за пари?
Или предпочиташ да ти ритат задника пред непознати?
Какво искате от мен? - Бягаш ли от нещо?
Не те познавам. - Но аз те познавам.
Нима? Как така? - Да.
Може би вижда потенциала ти, а нямаме време, нали така?
В общи линии. - Ами, това си е твой проблем.
А твоят е, че се въргаляш в прахта за дребни монети.
Чух, че си изгубил някои приятели в пустинята.
Отидоха си, а ти остана и носиш вината.
Познато ми е. И на него. Всички го изживяваме.
Но мен не ме познаваш. - Познавам твоя тип.
Прав беше, Бонапарт. Изгуби ми времето.
Не си изгубил време.
Щом гониш Стоунбанкс, е време да обсъдим финансовата страна.
Обикновено взимам 10%, но предвид присъствието на Стоунбанкс
бих предпочел, ако е възможно, да получа парите сега.
Ясно. - Тоест, не че няма да се справиш,
но просто, ако не си против. - Не съм против.
Прозвуча, сякаш не вярваш в мен. - Не вярвам.
Как мина отпуската? Готов ли си за работа?
Откри ли го вече? - В Букурещ е за сделка
с албански мафиот. Разполагаш с интервал от 36 часа.
След това ще изчезне от радара. Сателитна карта с неговите координати.
Интересен човек е твоят приятел Стоунбанкс.
Няма да ти хареса, но го искат жив. - Шегуваш ли се?
Ще го изправят пред съда в Хага за военни престъпления.
Ще му предоставиш съдебна възможност? - Не е мое решение.
Не. Винаги е така. - Така стоят нещата.
Чудесно. - Агенцията разполага с тайна квартира.
Ще ти потрябва. Не я разрушавай.
Въздухоплаване "Рос и Ко."
Чух, че си получил работа. - Така е.
Кои са тези, по дяволите? - С мен са.
А ние не сме ли? - Гънър, казах ти всичко,
което трябваше, още в бара и намали пиенето.
Определено искаш да се утрепеш с тези младоци.
Направете услуга на всички и се разкарайте.
Вдигаме колесника след 10 мин.
Я стига...
Ако младежите ти искат да се бият, защо просто не се оженят?
Наистина ли пушиш край горивото?
Аматьор. - Аматьорски задници.
Кого наричаш задник, дядка? - Дядо ще ти скърши трахеята.
Какво е това? Играчката ти ли?
Момченце? - Каниш ме на танц ли, великанчо?
Това е просто работа.
Хайде, да тръгваме. - Бивши величия в последен напън.
А ти си млад и глупав.
Дзън,... дзън...
Подарък. Ще ти потрябва.
Не очаквах да помолиш за услуга. - И аз не изгарях от желание.
Имаш ли минутка? - Какво ти трябва?
Разкажи ми повече за човека, когото преследваме.
Няма значение, нает си да свършиш работа.
А ще отговориш ли на въпроса защо вършим това?
Дължа ти заплащане, това е.
Защо преследваме Стоунбанкс? - Трудно изпълняваш заповеди, нали?
Ако не познавам причините, да.
Знам, че не ти пука за нас. Това го схванах.
Но кажи защо така силно желаеш да отстраниш този човек?
ЦРУ - Досие на Конрад Стоунбанкс Поверително, второ ниво на достъп
Роден на 12.04.1966 в Ню Йорк, 190 см, 86 кг.
Заменим
Боен клуб в 9-и квартал Ню Орлийнс, 1963
От 100% хирургична титанова стомана!
30 секунди до скок. - Прието. Да тръгваме.
Мога и сама да се справя. - 20 секунди до скок.
10 секунди.
Това е готино!
Букурещ, Румъния
Почваме.
Този има повече горили от наркобос. - Може би компенсира недостатък.
Какво пийваш долу, Барни? Капучино с ванилия?
Не се разсейвай. - Луна. Тръгвай.
Не се тревожете. Премислете пак, г-н Виктор. Няма да... (?)
Обещавам, че няма да се повтори. - Колата да тръгва.
На теб говоря!
Нещастник! (?)
Отлично шофиране, Марс. - Добро изпълнение.
Да, твърде добре. Още малко и щях да му сритам задника.
Вярвам й. - Снимах ги.
Този е по-охраняван от президента. - А черупката му е крепост с 5 звезди.
Затова няма да го притискаме там. Сигурно хотелът е пълен с гости.
Къде ще ударим? - На срещата.
Ще го ударим от всички страни, при това силно.
Добре, ъ, и планът ни е... какъв? Ритаме вратата и пръскаме куршуми?
Чудесен план за 1985-а. - И какво намекваш с това?
Чу ме.
Имаш по-добър план ли? - Много по-добър.
Да чуем. - Торн, ти си.
Така, аз съм планът.
Дано си заслужава. - Хаквам охранителния сървър, бум.
Заобикалям лазерните детектори и биометрични сензори, прас.
Овладявам камери и видеонаблюдението, бам-фрас и сме вътре.
Детска игра. - Просто така?
Просто така. - Просто така.
Точно така.
Дано си прав. Бум-фрас. - Бум-фрас.
Тръгваме!
И защо разпусна отряда си?
Ако се задържите много, ще ви очушкат. Време беше.
Не бяха много щастливи от факта. - Ако възнамеряваш да се задомиш,
това е неподходяща за теб работа. - Има и друг вид семейства.
А когато животът ми е застрашен, моето се бори заедно с мен.
Знаеш за какво говоря. - Да, знам за какво говориш.
Музей за съвременно изкуство, Букурещ
Точно навреме.
Първо дамите. - Давай тогава, Торн.
Млъквай и влизай в канала.
Така...
И така, дами и господа, вече разполагаме с въздушни камери.
Прието. Да започваме. - Мислех, че си се отказал.
Може да влизате. Късмет, момчета.
Мамка му! - Какво стана?
Купувачът е подранил. Заплахата се удвои.
Подранил си. Какво ще кажеш?
Ами добра е.
След като Каин убил брат си, Бог го отлъчил от цивилизацията,
но преди това сложил печат върху него.
Не за да обозначи престъпник,... а за да го пази от скитащи ловци.
Картините не минават през рентген на митницата. Разваля маслото.
Много хитро.
Ето го. - Габор. (?)
Беше удоволствие. - Както винаги.
Можеш ли да осигуриш ядрени оръжия?
Може би, но обикновено установявам,
че купувачите им са твърде емоционални,
а не бих искал да избиеш всичките ми клиенти случайно или нарочно.
На позиция.
- Готов.
Ще ти платя каквото поискаш. - Нека да си помисля.
Отмяна приета Ръчна процедура по изключване
Почваме.
Стоунбанкс се изтегля, следете го.
Обичам мишлета...
Опитайте пак.
Сезам, отвори се.
Бързо, бързо, бързо! Давай!
Заключена
Луна, давай!
Поздрав от Барни Рос.
Отлична работа. Тренч, приемаш ли?
Чакам. - Пратката е обезопасена.
Побързайте, че ми е скучно.
Защо не му пусна куршума и да приключиш?
Каза, че го доставяме жив.
Добро утро.
Тези ученици ли са ти? Деца, какво научихте тази вечер?
Какво стана със стария отряд? О, точно така.
Навираха си гагата в чужди паници и бяха фатално ранени.
Сега са Зачеркнатите. Чухте ли това, деца?
Запомнете го, защото вършите същото в момента.
Да му затворя ли устата? - Доста се дуеш на вързан човек,
което е добре за теб. - Така ли?
Защо не ме развържеш, да разпоря гърдите ти и да покажа сърцето ти?
Барни,... защо просто двамата не приключим с това? Как мислиш?
Да се омешаме и да ми прекършиш гръбнака или аз твоя.
Сещаш се, да се разкършим.
Мисли, че се шегувам. Не се шегувам. Трябва да ме видиш ядосан.
Ще бъдеш силно впечатлен и съвсем умрял.
И така, друже. Какво искаш да излееш?
Хайде, сподели го. Аз съм добър слушател.
Ще ме откараш при славните старци, за да ме накълцате край клада?
Много дивашко.
Когато пристигнем, искам да счупя всяка кост в тялото ти
и да захвърля остатъците в Хага.
Хага. Най-сетне звездният ми час. Аз съм военнопрестъпник.
Смей се ти.
Нима мислиш, че можеш да ме доставиш като пратка?
Едно време бяхме близки. Заедно събрахме Заменимите, нали?
Ето, нося знаците. Малко избеляха, но нали се разпаднахме.
Ти мина на тъмно. - Това е тъмен бизнес, Барни,
не се прави, че не участваш. Най-злите оцеляват.
Това са правилата. Не съм ги измислил.
Виждате ли, на Барни му стигаше да работи за малки суми като служител.
По-доходно е да си шеф, но тази идея нещо ти убягваше.
Добави и досадната ти съвест. Как пречи тази проклетия!
Той се има за добрия. - Говори, докато можеш.
Разбира се. Съвестта е слабото ти място.
Истинският успех е да имаш воля да направиш това,
което другите избягват. - Не всеки е толкова извратен.
Но ти си. Уби ли някого днес, Барн? Взриви ли нещо?
А вие, деца, убихте ли някого? И преди да награбите камъните,
които ще хвърлите по мен в Хага, огледайте ръцете си за кръв.
Нещо се отплеснах. Докъде бях? Да, бизнесът процъфтява, нали?
Тук хеликоптер, там ракетка, автомати, каквото поискаш, но изведнъж
един конкурент, ако можем така да наречем Чичо Сам,
поръчва на целия ми отряд, на Барни и бандата да ме цапнат.
Нещата набързо загрубяват и мнозина умират.
Трима бивши братя по оръжия. - Затваряй си устата.
Трима Заменими, братя, с които сме се хранили, воювали, кървели, са мъртви!
Той пусна 3 куршума в гърдите ми. Слава Богу бях с жилетка,
че и аз се имах за мъртъв. И се измъкна с номера "произшествие".
Всички са мъртви! Защото не можа да не се навреш в бизнеса ми!
Затваряй си устата! - Барни! Барни! Спри!
Хайде, направи го! Давай! - Точно това иска.
Не мога да проумея и да повярвам, че си забравил.
Какво? - Че трудно ще надвиеш врага,
който живее в главата ти. Ето, ти си ме вързал, като животно.
Водиш ме на заколение. Унизяваш ме, опозоряваш ме.
Но когато дойде мига да те убия, а той ще дойде, няма да ползвам оръжие,
а ръцете си, за да усетиш как се чувствам в момента,...
защото бяхме братя.
Какво е това? Момчета! - Проследяващ Джи-Пи-Ес.
Проследяващ Джи-Пи-Ес?! - А сега, де!
Чакай. Може да ни потрябват. Открийте тялото му.
Това ни е най-добрия улов за деня.
Хванете го.
Обади им се.
Какво стана? - Лайняна каша.
И ще става по-зле. Това дойде за теб преди 10 мин.
Здрасти, Барни! Търсачите са мъртви, затова приемам, че си сред нас.
Трябваше да ме убиеш по-рано, защото шансовете се изчерпиха. Така...
Имам нещо за показване. Погледни Харпо, Граучо,...
Гъмо и Чика. Да, да, да. /известни комици/
Я стегни нейното още.
Лично аз го пиша косвени щети и отебавам, но те познавам.
След 48 часа ги отпиши. Ако ги искаш, ела да ги прибереш.
Как ще постъпиш?
Изглеждате леко изопнати, хлапета.
Но това е наградата за ролята ви на пешки в етичния шах на Барни.
Тук ми изглежда разхлабено.
Теб най-много те съжалявам. - Не ми пука какво изпитваш.
Наистина, имам дъщеря. Не съм бездушен. Както и да е...
Когато ЦРУ,... предполагам знаете, че работите за тях. ЦРУ, нали?
Обзалагам се, че май не знаете за кого работите. За Барни?
А знаете ли той за кого работи? А дали той знае? Доста е сложно.
Та, когато ЦРУ търси хора за опасни задачи в опасни места, викат нас.
Когато не искат да си цапат ръцете, викат нас.
Да, прочистихме всяка гореща точка,
избивахме лошите, за да могат добрите да излязат на сцената като герои.
Избихме мнозина.
Но и спасихме повече хора, отколкото може да си представите.
После, управата на хълма поиска да се отърве от опашките
и опита да ме погребе. Бях американец, работещ за Америка.
Бях. Те изяждат децата си.
Поуката тук е: не сключвайте сделки с правителството.
Аз ще ви спестя разочарованието. Няма да ги сключвате.
Значи събираш стария отряд? - Не, изгорих този мост.
Знаеш ли, че гордостта ще те убие? - По-добре мен, отколкото тях.
И наистина ще се върнеш там? - Да.
Сам? - Да.
Ти си идиот. - Благодаря, че се отби.
Май сме квит с услугите.
Но си оставаш идиот.
Как ме откри, по дяволите? - Ами, хората говорят
и аз дочувам нещичко. Имате мисия. Мога да помогна.
Името ми е Галго/Хрътка. Да ви се представя.
Бива си ме. Много съм добър във военните дела.
Знаете, с добра памет, безстрашен. Искам да ви бъда приятел.
Не се нуждая от приятел.
Нуждаете се. Всеки се нуждае.
Аз нямам никакви приятели и затова го знам,
но освен проблема с приятелите, това, от което наистина се нуждая
е да върша нещо. Е, не каквото и да е,
а това, за което съм роден. - В най-добрия случай
е еднопосочно пътуване. - Извинете, сър, но...
една посока е по-добре от липса на посока,
без каквато живея в момента.
Помогни със сандъка.
Извинете.
В самолета, Гого. - А, в самолета, да, сър.
Но Гого... Гого, не, без Гого! Галго! Галго!
Галго. - Гого звучи като парижка курва.
Аз жени-хът на смъртта съм... /El novio de la Muerte/
"Аз съм женихът на смъртта". Текстът на химна на Испанския легион,
който пеехме, когато бяхме на мисия в Хърватия, ше знаеш
и там срещнах Минго. Най-великият водач на патрул.
Нещо като корифей, ше знаеш, нямаше засада, която да не надуши,
а в бой - най-хладнокръвният котак. Във вените му течеше лед.
Веднъж ни притиснаха, останахме само с 2 куршума.
Погледнах го. Нито капка пот.
Да. Да помогна ли горе? - И механик ли стана?
Разбира се, че съм механик. Аз съм това, което искате, сър.
Добре, тогава пази тишина. - Да, сър.
А за Тайгър, снайперистът, когото познавах, нямаше тайни.
Скорост на вятъра, температура, чудесии, атмосферно налягане,...
но знаете ли кое казваше, че е най-важно?
Не. - Търпението.
Наистина? - Да. Така казваше.
Това нещо мирише хубаво. Какво е? Керосин? Бензин? Какво е?
Авиационно гориво. - Авиационно гориво.
Добро е. Добро е.
Най-добрият член на отряда се казваше Торес. Майко мила!
Няма да повярвате на какво беше способен. Не-ве-роятно.
Казвам ти, човек. Да, сър. - Галго?
Мисля, че знам защо са те разкарали от отряда.
Така ли? Наистина?
Да.
За последен път: сигурен ли си, че го искаш?
Обичам да пътувам. - Добре.
Кои са тези момчета? - Старият ми отряд.
Какво правите тук, по дяволите?
Беше достатъчно глупав да се забъркаш в тази каша.
Ние сме единствените достатъчно луди, за да те измъкнем от нея.
Хайде! Закъсняваме за война.
Галго, по-добре освободи стола, че идва Крисмъс/Коледа.
Но сега е юни. - Галго, разкарай се.
Да, сър. Шапката, шапката.
Любопитен съм. - За какво?
Откога самоубийството ти е хоби? - Имам завещание.
Вероятно съм единственият ти приятел. - Имам много приятели.
Щом влезеш някъде, хората скачат по масите.
Липсваше ми, Крисмъс. - И ти ми липсваше, изкуфяло копеле.
Можеше да спестиш "изкуфял".
Това е една здрава структура, която ни прехвърля от едно на друго място
с невероятна скорост. Замислете се! Ако... Ако Бог...
Ако Бог, ако Той искаше да летим, щеше да ни дари с пера.
Имаш ли пера? Имаш ли пера? Имаш ли пера? Аз нямам.
Така че какво правим? - Мамка му. Чака ни дълъг шибан полет.
Такъв ще бъде. Ще бъде дълъг полет, но не се тревожи,
аз съм тук, човече, защото не мога да спя в самолет...
Да? - Реших да те уведомя, Барни,
затъваш в объркана ситуация. НСА е проследила сигнала и честотата
на телефоните на пленените. Копелето дори не се старае да ги крие.
Къде ги е отвел? - В Азманастан.
Поредна дестинация за меден месец. - Кой беше това?
Лий Крисмъс. - Не си далеч от истината, Крисмъс.
Това е лагерът, в който Стоунбанкс обучава горилите си.
Много силно укрепен. - Как е местната армия?
Не разбирам за какво говори. - Състоянието на местната армия.
Малобройна, корумпирана. Стоунбанкс държи офицерите в джоба си.
От години ръководи операциите си от тази скапана държава.
Искате ли съвет? - К'ъв съвет?
Що за проклет тон е това?
Дори на сцената не говорят така. (?) - Кой го казва.
Какво ни съветваш, Дръмър? - Забравете за намеренията си.
Напомням ви сделката ни. Искаме го жив.
За да седне в залата и да ви надвие с врътки?
Това са заповеди, Барни.
Счупи телефона. - Имам втори.
Този път дали ще се върнем? - Не беше нужно да идваш, Крисмъс.
Трябваше.
Слабоумните се нуждаят от приятели.
Господа, промяна в програмата.
Това ли е? Това ли е отрядът за евакуация?
За този малък срок. - Да. Много е малък.
Къде е твоят отряд, майор Дръмър? - Няма такъв. Всичко е неофициално.
Дори не присъствам тук. - Никой не присъства.
Мислех, че Чърч е идиотът.
Да, хистерията е сила. Странно. Да, сър, чудата концепция.
Тоест, ако си хистерично силен, няма нужда да ходиш във фитнеса.
Просто си силен. Носиш го в себе си. Вродено.
Понятието хистерия се прилагало предимно към жените през 19-и век.
Концепцията за скитащата утроба. (?) Нали ме разбираш?
Я, това е интересно място. - Наду ми главата.
Разбирам те. - Не мислите ли?
Добрата страна е, че ако му свършат куршумите, ще убива с приказки.
Разбрано.
Високият не ме харесва. Да. - Никого не харесва.
Какво каза? - Че те харесва.
Каква е тази дяволия? - Коя?
Компютърът на китката ти? - Нищо.
Заради него ли се дуеше на хлапето? - Не, отдавна го имам.
Защо отрядът те изхвърли?
Какво значение има вече? - Искам да знам с кого работя.
Ами, тях вече ги няма.
Значи... тези...
...защо те изгониха? - Не са ме гонили.
Бенгази. Вече не бях в армията и...
спасявахме заложник, нещо като...
това, което правим сега и...
Беше, ъ,... прекрасен ден,... никакви проблеми...
И изведнъж всичко тръгна на зле.
Удариха ни, притиснаха ни,
чакахме подкрепление, което не дойде и...
всички загинаха,...
...освен мен.
И Минго,... Торес и Тигър, нали?
Значи си слушал. - Да, слушах те.
Благодаря.
Какво ще кажеш?
Викам да не се церемоним.
Четири маркера. Осмият етаж.
Това е твърде гадно. На Сали не й харесва.
Знаеш, че в момента сме на мушката. - Мога ли да предложа нещо?
Не. Не. Не. - По-късно.
И аз така си помислих. - Хубаво.
Давай.
Разбий я.
Проклета работа. - Знаех си, че ще дойдете.
Здравей, Барни. Знаех си, че няма да се сдържиш.
Но се радвам, че някой прибра децата.
Освободихте ги, сега опитайте да ги изведете.
Но за ваше нещастие, целият комплекс е опасан с С-4
Стандартният войник се измъква за 90 сек., на вас давам, да речем 45?
Превърнал е сградата в бомба.
А може би не.
Батерия на 9%, не го ли зареждаш? - Извини ме, но какво правиш?
Ще вкарам код, който ще заглуши сигнала.
Ти защо не се сети за това? - Ползвах го само за времето.
Ще млъкнете ли, за да свърши работата? - Убеден ли си, че можеш, Торн?
Мога, мога.
Хайде, човече, хайде. - Хайде. Хайде, пич.
Хайде, мила. Хайде. - Хайде, хайде!
Хайде, де! Хайде, Торн. - Хайде, Торн.
Една секунда. - Ще успееш.
Вкарвам това. - Ще успееш. Хайде, Торн.
Хайде, хайде. - Концентрация.
Готово! - Не беше зле. Отлично. Бива си те.
Изгубих контрол, сигналът е заглушен.
Пращай ги.
Барни, батерията е на 8%. Щом угасне, губим заглушаването,
което значи след 25 минути макс.
Задръжте шампанското. Има още неприятности.
Какво? - Големи неприятности.
Пак късмет, братко, но се наслади на гледката, защото след малко
сградата, в която се намирате ще бъде обградена от азманастанската армия.
Мамка му. - Как ви плениха, бе, лайнарчета?
Я млъквай!
Отстъпи!
Това не е случайно. И тук сме в капан.
Той знаеше, че ще стане точно така. Ще се нахвърлим един връз друг.
Да не се повтаря! Ще се справим.
Но само ако сме задружни и действаме като отряд,
може и да успеем да се измъкнем живи.
А дали вие искате да се получи? Просто е.
Предлагате ли оръжия? - Планът е следният:...
разделяме се на малки групи и се спускаме на приземния етаж.
Подгответе се. Хайде!
Торн, оставаш с мен. Ти вземи Галго. - Ама не искам.
Какво, какво? Какво викаш?
Заеми позиция. Един там, един там.
Твърде много са! - По фланга са! Покажи им! Давай!
Достатъчно, взриви ги.
Снаряд!
Качи се по шахтата, Торн, за да опазиш заглушителя.
Мислех, че умеете да се биете.
Исусе! Господи! Добре ли си? - Не се бой, добре съм. Обичам това!
Добре. Движение.
Успокой се. Казах ти, че ще си докараш удар.
Дръмър? - Имаш танкови грижи, друже.
Направи нещо по въпроса. - Заемам се.
Тренч, в твое дясно.
От това ще заболи.
Дръмър е сред вас.
Хей, виж!
Да тръгваме.
Време е да ускорим темпото, момчета.
Пази се от хеликоптерите! - Не е хубаво. Дръжте се.
Това не е истина. Ще направите ли нещо?
О, мамка му...
Здравей!
Приближете. Приближете.
Ян, цапни нещо.
Следващият.
Името ти е Луна, нали? Като... тази в небето.
Хипнотична, загадъчна, вълшебна, като теб.
Искаш ли да поемеш... оръжието ми?
Вамонос, чика! /Да тръгваме, маце!/
Хайде, задвижи го!
Това е за Сийзър, задници!
Да! - Мамка му, яко е!
Владеех ситуацията. - Така изглеждаше.
Хайде!
Това е най-щастливият миг в живота ми!
Дзън,... дзън...
Свърши ли?
Мъже.
Няма да повярваш. - О, Господи.
Докато се биех, мислех само за теб. - Ще вървим ли?
Хайде, де. Дръжте се!
Къде си се обучавал да летиш? - Във Френски Иран. (?)
Внимание, идват подкрепления!
Мамка му!
Дръмър, идва втора вълна. Единственият изход е по въздух.
Идвам. Евакуация след 5 мин. - Прието.
Всички се качвайте на покрива! - Прието.
Тренч, Ян, хайде, прочистете покрива. - Да се спускаме!
Проклятие!
Винаги ли е така лесно? - Горе-долу.
Толкова ли е трудно да убиете 10 души? Или поне да раните двама?
Гледай внимателно. И пак.
Друг кандидат? Безполезна сбирщина!
Ако искаш да е като хората,...
Имаш ли служебен паркинг?
Да, открих място. - Бързо, бързо!
Не спирайте! Хайде, момчета, движение.
Дръмър, притиснати сме. - Не мрънкай.
Добро утро. Да се качваме в хеликоптера!
Да тръгваме! - Давай, тръгвай, бързо! Давай!
Бързо да се омитаме.
Ян? - Пак заповядай.
За Тренч ли работиш? - Да! Дава повече пари.
Кой си ти, по дяволите? - Току-що ти спасих задника.
Батерията е на 2%.
Барни, бързаш да тръгваш ли? Хайде, да приключваме.
Как се чувстваш?
Хайде, изправи се, ще се почувстваш по-добре.
Барни, къде си?
Свали жилетката, искам да го усетиш.
Барни, трябва да тръгваме!
И не си помисляй да посягаш към боклука зад гърба ти.
Хайде. Така. Така...
Такива не ни трябват, нали?
Хайде. - Барни трябва да тръгваме!
Батерията е на 1%! - Хайде, Барни!
Ами съдът в Хага, а?
Аз съм Хага.
Батериите се изчерпиха!
Трябва да тръгвам, излитам! - Не, недей, чакай! Чакай!
Не мога да чакам!
Давай!
Хайде, Барни! Давай!
Какво пък,... ще ми бъдеш длъжник, Барни.
Барни! - Барни!
Господи...
Каква красива гледка! (?) - Изтеглете ме!
Пак ли ще ни уволняваш, Барни? - Хайде!
Не те чувам, друже! - Ще те убия!
Добре, де, съжалявам! Изтеглете ме, идиоти!
Не го изтегляй.
Бар "При Ръсти"
За Сийзър! - За Сийзър!
Ей, Барни. - Да?
Мисля, че това не ми трябва вече. Да ти върна ли късмета?
Дано не съм го разширил/изчерпал. - Мисля, че не си.
Радвам се, че пак си с нас. - И аз.
И повече не ни плаши така, нали? Аве, Сийзър/Цезар!
Аве, за мен!
Така и не го откара в Хага. - Знаеш ли, Дръмър?
Сътрудничеството ни не беше толкова зле.
От години не съм се забавлявал така. - Важно е да се забавляваш.
Тези хора са откачалки. - С обединени сили... Бум!
Аз съм огъня. - Да, определено.
Хайде, измислете някоя... - Търсите ли Капитан Планета?
Искаш ли да имаш планета? - Първокласна стара школа!
Много са злобни. - Пия за това.
Убеден съм, че направих достатъчно, за да си заслужа теглото в злато.
Прав ли съм? И тъй като съм луд, колкото вас,
съм убеден, че сте се впиша. - Галго!
Да, сър.
Добре дошъл на борда! - Благодаря на Бога!
Защото прахосах цяло състояние за тази, нали ме разбираш?
Толкова съм щастлив! Барни, благодаря ти! Грасиас!
О, не, не, не, не. Без прегръдки. - Без прегръдки. Без прегръдки.
Не, не, не, без прегръдки.
До два успешни от три.
Просто исках да благодаря. - За какво?
За грижите. - О, я стига.
Ако беше 30 г. по-млад,... - Щеше да ме е шубе от теб, наистина.
Наздраве!
Ян, май имаш растежен напън. - Високите не живеят дълго.
Значи вече работиш за Тренч.
А ти не каза ли, че се пенсионираш? - Излъгах.
Добре.
Искате ли да се усамотите?
"Искате ли да се усамотите?" Ама, че ревнивец.
Заедно се захванахме с това, заедно ще си тръгнем.
Абсолютно. - Схващаш? Наздраве!
За човек, който не понася заповеди, се справи много добре.
Така ли? Кога поемам командването?
Гледай си пиенето.
Смайли! Ела тук! - Добре се справи.
Старче-, виж мой жи-вот,... виж- къде си бил- ти.
Нийл Йънг, "Old Man"
Старче-, виж мой жи-вот,... млад съм йощ и съм пъ-лен с мощ.
Край живо-та във Ра-я сам... за два-ма мис-ля аз.
Приличаш на горд изкуфял баща. - Можеше да спестиш "изкуфял".
Беше комплимент.
Режисьор Патрик Хюз
Сценарий: Силвестър Сталоун, Крейтън Ротънбъргър, Катрин Бенедикт
Сюжет Силвестър Сталоун
Оператор Питър Мензис Младши
Музика Брайън Тайлър
В главните роли: Силвестър Сталоун
Джейсън Стейтъм
Антонио Бандерас
Джет Ли
Уесли Снайпс
Долф Лундгрен
Келси Грамър
Ранди Кутюр
Тери Крюз
Мел Гибсън
Харисън Форд
Арнолд Шварценегер
ЗАМЕНИМИТЕ 3 (2014)
Келън Луц
Ронда Раузи
Глен Пауъл
Виктор Ортис
Робърт Дейви
Режисьор Патрик Хюз
Първи превод по лоши английски, испански, френски суби и слух: Nikter
Редакция от Nikter, когато излезе блурей с официални английски суби!