‎Am crescut pe Sunshine Coast, ‎în Australia,
‎deci eu și familia mea n-am fost niciodată ‎departe de ocean.
‎Dacă nu eram în el, eram pe el.
‎Practic locuiam pe barca noastră, ‎Home Abroad.
‎Eram foarte apropiați toți, ‎mama, tata și noi patru, copiii,
‎dar eram fericiți fiindcă eram împreună.
‎Seara, mama ne spunea povești ‎despre un om din cer,
‎apoi valurile ne legănau până adormeam.
‎N-o să uit niciodată ‎când am navigat singură prima oară,
‎fiorul de încântare ‎când pânza s-a umflat în vânt,
‎magia și farmecul mării.
‎Eu eram căpitanul ‎și întreaga lume era în fața mea,
‎așteptând să fie descoperită.
‎Auzeam oceanul strigându-mi numele.
‎La 12 ani eram deja obsedată.
‎Patru ani am studiat oceanul, valurile,
‎și am învățat totul despre navigație.
‎Aveam trei joburi cu normă redusă ‎și am strâns bani,
‎fiindcă visam că într-o zi ‎o să navighez în jurul lumii.
‎CURSĂ DE PROBĂ, SEPTEMBRIE 2009. ‎OCEANUL PACIFIC, ÎN APROPIEREA AUSTRALIEI.
‎Jess, cum merge proba?
‎M-a lovit un cargou. Apărut din senin.
‎Iei apă?
‎Nu. Nu pare, dar nu mai am catarg.
‎De ce nu a pornit alarma?
‎Dă-mi coordonatele.
‎Suntem la 26 de grade, 25…
‎Jess, respiră.
‎Concentrează-te!
‎Doamne, ce s-a întâmplat?
‎E bine. S-a ciocnit cu un cargou.
‎A fost lovită de un cargou?
‎Super!
‎Nu e super, Tom.
‎O să fie bine?
‎- Sunt sigură. Înapoi la culcare! ‎- Vezi să nu!
‎Jess, ești rănită?
‎Nu, mamă, sunt bine.
‎Serios, pe cuvânt.
‎Credeam că ne-am înțeles, fără ciocniri.
‎Nu m-am putut abține.
‎Pot vorbi cu Jess? Vreau să vorbesc cu ea!
‎- Pot să vorbesc cu ea? ‎- Las-o pe Hannah.
‎- Era o navă de pirați? ‎- Coordonatele erau greșite.
‎Sun la Paza de Coastă.
‎Nu. O să se adune reporterii în port.
‎Ei așteaptă să dea greș. ‎Nu se poate întoarce șchiopătând.
‎- Barca mai poate naviga? ‎- Ea crede că da.
‎- Cât timp tânăra de 16 ani… ‎- Jess trebuie să știe că poate singură.
‎E la la doar 32 km de țărm.
‎Imaginați-vă că face asta la 3.200 de km ‎de cel mai apropiat port.
‎Te așteptăm în port. ‎Probabil că nu e așa de rău.
‎Mersi, Em.
‎Jess!
‎Bine, când spun „trage”,
‎tragem pânza pe partea cealaltă.
‎Ești gata de victorie?
‎Bine, să începem!
‎- Hei! Jess, ce este? ‎- Nu sunt pregătită.
‎- Nu? ‎- Scumpo.
‎- Nu vrei să mergi? ‎- Cred că încă ne mai obișnuim.
‎- Bine. ‎- Cică ești favorită la victorie.
‎Da. Poate.
‎Haide, Jess!
‎N-o să știi cum e, dacă nu încerci.
‎Nu prea departe.
‎Stai, Emily.
‎Repede, Jess!
‎Vino încoace! Așa!
‎Singura probă pe mare a Jessicăi Watson ‎a fost scurtată, dovedind că criticii…
‎Atherton! Hei, Atherton!
‎Cum de el are voie acolo?
‎- Atherton. ‎- Ben.
‎Nu știu ce credeți că faceți.
‎Cred că suntem aici pentru că…
‎POLIȚIA
‎…barca aia e șocant de mică ‎pentru a trimite un copil pe mare.
‎- E și șubredă. ‎- Las-o baltă!
‎Vulturi!
‎Atunci, nu-i hrăni.
‎De ce nu hrănim vulturi?
‎Nu în fiecare zi
‎cineva atât de tânăr ca sora ta ‎încearcă să facă ce face ea.
‎E mare lucru. Oamenii au întrebări.
‎Ea devine o țintă.
‎Dacă reușește, e eroină. ‎Dacă eșuează, tragedia vinde.
‎Are zece ani.
‎Caută slăbiciunea. ‎Nu-i lăsa să te trateze altfel.
‎Ești căpitan, pricepi?
‎Sunt Ben Bryant, consilierul Jessicăi.
‎PORTUL ȘI ȘANTIERUL NAVAL GOLD COAST
‎Jess.
‎Sunt Jessica Watson.
‎Și am de gând să fiu ‎cea mai tânără persoană
‎care navighează în jurul lumii ‎nonstop fără asistență.
‎Ce s-a întâmplat azi-noapte?
‎- O coliziune. ‎- A fost vina ta?
‎Un cargou s-a abătut de la rută.
‎Jessica, a fost prima noapte ‎a singurei tale curse de probă.
‎Cum înconjori lumea ‎dacă nu poți călători între două porturi?
‎Nu suntem aici pentru tine. Mersi, Ben.
‎Cred că pot.
‎Înțelegi în ce te bagi?
‎Vorbim de largul oceanului, ‎valuri cât un bloc,
‎vânturi de peste 130 km/h. ‎E muntele Everest al navigației.
‎Da, traseul e dificil,
‎dar am navigat ‎jumătate din viață, așa că…
‎Deci vreo doi ani?
‎Am făcut cele 10.000 de mile nautice. ‎Sunt calificată.
‎Și suntem pregătiți.
‎Cum să fie pregătită ‎pentru un cargou care îi ignoră radarul?
‎De ce nu te-au avertizat înainte ‎alarmele de proximitate?
‎Am uitat să le pornesc.
‎Dle și dnă Watson, ‎sigur nu aveți îndoieli când auziți asta?
‎A făcut o greșeală. ‎Sunt sigur că n-o s-o mai facă.
‎Nu credeți că la 16 ani e prea tânără?
‎Cine suntem noi ca să-i refuzăm visurile?
‎A muncit din greu ‎și a dovedit că poate face asta.
‎Când e noua zi de plecare?
‎Cred că trebuie să plecăm ‎până la mijlocul lunii octombrie.
‎Deci două săptămâni. Termen optimist, nu?
‎E ultima fereastră înainte să se umple ‎Oceanul Antarctic de aisberguri.
‎Jessica!
‎Cum rămâne cu cererile de anulare ‎ale autorităților?
‎Ben, ești persoana potrivită ‎să o aduci pe fată acasă?
‎Am ceva experiență.
‎Ai fost căpitan în Cupa Millennium
‎și ai pierdut un membru al echipajului, ‎pe Matt Turner.
‎Hei! Ajunge!
‎- Lasă-mă să termin… ‎- Nu, am terminat.
‎Patru ani de muncă grea ‎ca să ajungem la asta.
‎M-am uitat pe radar și n-am văzut nava.
‎Am ațipit puțin. Nu m-am gândit…
‎Nu, nu te-ai gândit. ‎A fost iresponsabil, Jess.
‎Și continui să greșești coordonatele.
‎Contează starea ta de spirit.
‎Dacă dislexia preia controlul, ‎ești pierdută în mijlocul oceanului.
‎Bine! Bine, înțelegem.
‎Crezi că o putem repara?
‎E un pic cam pocită, dar da.
‎Mai are ceva viață în ea.
‎Dar astea nu sunt reparații minore.
‎Nu avem bani, nici muncitori, ‎nici unde s-o reparăm.
‎Dar sponsorii mei nu mă ajută?
‎Nu cred că plătesc de două ori ‎un catarg nou.
‎Putem fi creativi cu multe. ‎Reutilizăm velatura, cârpim ce se poate.
‎Nicio șansă. ‎O facem bine, până la ultimul șurub.
‎- Și dacă nu facem rost de bani? ‎- Atunci, mai aștepți un an.
‎- Tată! ‎- Siguranța e tot ce contează.
‎N-am nicio problemă să anulez asta ‎dacă lucrurile nu sunt cum trebuie.
‎Știi, poate ar trebui s-o facem oricum. ‎A fost un semnal de trezire.
‎- A fost un accident… ‎- Nimeni nu ia decizii acum.
‎Să vedem ce au de spus sponsorii. ‎Nu, Jess?
‎Da, bine.
‎Câștigătorii Marii Finale la rugby ‎de anul trecut, Manly Sea Eagles,
‎par pregătiți să câștige iar campionatul ‎anul ăsta,
‎după ce i-au învins în weekend ‎pe Melbourne Storm cu 34-6.
‎O să fie a treia mare finală a lui Manly.
‎Nu uita de netball după școală.
‎- Ochii la mine. Și‎… ‎-‎ Da. Hai!
‎Foarte bine!
‎Să nu crezi că apare ceva nou acolo, Tom.
‎Foarte bine. O să amețești.
‎Știu!
‎- Te-am prins! ‎- Hei! Termină!
‎- Mă plătesc pentru interviuri? ‎- Nu destul.
‎- Aventura Jessicăi Watson a început… ‎- Uite!
‎…când familia a împachetat ‎și a pornit prin Australia.
‎CĂLĂTORIA JESSICĂI WATSON
‎Lectura cărții ‎navigatorului solitar Jesse Martin
‎a inspirat-o să ocolească globul.
‎Școlită acasă, Jessica, care are 12 ani, ‎a început să se pregătească
‎cu scandalosul navigator Ben Bryant ‎și a lucrat riguros ca să-și urmeze visul.
‎Dar nu cumva visul a devenit un coșmar?
‎Întorsătură de situație!
‎Protecția copilului
‎consideră că e o tentativă ‎iresponsabilă și periculoasă.
‎Nu se pot abține.
‎Un copil nu are capacitatea ‎de a înțelege riscurile implicate.
‎ÎN DIRECT: CONFERINȚĂ DE PRESĂ
‎Parcă n-au ceva mai bun de discutat.
‎Toți se întreabă: ‎„Este Jessica Watson prea tânără?”
‎PIRAȚII GOLANI
‎„Ce spun părinții ei despre asta?”
‎Trebuie să te întrebi ‎dacă e visul Jessicăi sau al lor.
‎E și pe rețelele de socializare. ‎Ne spun „pirații golani”.
‎Haide, e grozav!
‎Scriu un comentariu!
‎- Nu, Hannah. ‎- Nu.
‎Guvernul din Queensland ‎vrea să dea o lege
‎ca să o împiedice pe Jessica să navigheze, ‎invocând protecția copilului.
‎Nu pot face asta! Pot?
‎Persoana apelată nu e disponibilă. ‎Încearcă din nou.
‎Nu poate fi așa de rău.
‎O, nu, totul se destramă!
‎Danele sunt rezervate.
‎Nu-mi permit ajutor sau piese ‎și niciun sponsor nu răspunde.
‎Trebuie să le dai un răgaz.
‎Nu am timp.
‎Pariez că se uită la știri.
‎- Toți spun că nu pot s-o fac. ‎- Cui îi pasă?
‎- Tu crezi că poți. ‎- Doar dacă o repar pe Pink la timp.
‎Știu că lucrurile nu merg conform planului
‎și că e frustrant.
‎Dar când lucrurile merg prost, ‎iese la iveală adevăratul tău caracter.
‎Acum mă uit la o tânără puternică, ‎implicată și tenace,
‎care o să rezolve asta.
‎În rest nu sunt așa?
‎Nu, în restul timpului ești un coșmar.
‎Da.
‎Poți depăși orice ‎dacă lucrezi mai departe, Jess.
‎Te-am mai văzut făcând asta.
‎CA POLII MAGNEȚILOR
‎E imposibil.
‎Hai să încercăm ceva mai pe interesul tău.
‎Culorile te ajută să te concentrezi. ‎Încearcă iar.
‎Jesse Martin, cea mai tânără persoană
‎care a navigat singură
‎în jurul lumii.
‎A înconjurat toată lumea?
‎Poți face asta?
‎Am făcut o inspecție completă ‎și am costurile.
‎O să avem nevoie de un catarg nou, ‎de velatură nouă, de reparații.
‎Cred că o să fie doar o mică întârziere.
‎Doar să fiu pe mare până în noiembrie.
‎- Alo? Pământul către Ben! ‎- Ce este?
‎Vorbesc serios.
‎Încă putem face asta. ‎E timp s-o reparăm pe Pink…
‎Știu.
‎Vii?
‎Unde mergem?
‎Vreau să-ți arăt ceva.
‎- Ben, nu vreau altă barcă. ‎- Da.
‎Eu și Pink formăm o echipă. O cunosc.
‎Știu când e supărată.
‎- Știu când are probleme. ‎- Da.
‎Am adus ajutoare.
‎Cânt presa te-a atacat,
‎nu i-am putut împiedica să ajute voluntar.
‎De ce?
‎Presa s-a luat de una dintre noi.
‎Poate că navighezi singură, ‎dar acum aparții unui trib.
‎Asta te scoate în larg ‎înainte să treacă legea.
‎- E real, Jess. Uită-te în spatele tău. ‎- E aici!
‎Hannah, nu atinge nimic! Nu!
‎Haide!
‎Cârpă? Mersi, amice.
‎Bine, o clipă.
‎Da, unu, doi, trei, patru.
‎Tom!
‎MĂ GÂNDESC MEREU LA TINE ‎EMILY
‎BUDĂ
‎ÎNDRĂZNEȘTE SĂ VISEZI
‎Salut, Roger! ‎Rog, amice, doar o întrebare.
‎Bună, Pink.
‎Bine ai revenit.
‎- Nu! ‎- Ușurel!
‎Nu se pot abține măcar o zi?
‎Și apelurile de a o opri pe Jessica ‎s-au înmulțit.
‎Chiar și tatăl ei ‎și-a exprimat îndoielile azi.
‎Rog! Ce părere ai de coliziunea lui Jess?
‎O adolescentă care-și lovește barca ‎nu te umple de încredere.
‎- Parcă nu vorbeai cu presa! ‎- A fost o glumă.
‎- Făcută la televiziunea națională. ‎- A scos-o din context.
‎- Crezi că nu pot? ‎- Ce?
‎Nu știu.
‎Sincer, m-am gândit ‎că o să te gândești la asta o lună
‎- …și treci peste. ‎ - Termină!
‎Îmi pare rău.
‎Îți dorești să nu plec?
‎Hei!
‎Ascultă-mă, bine?
‎Vreau să realizezi tot ce-ți dorești.
‎Dar…
‎ești fetița mea.
‎Bine?
‎Da.
‎Jess.
‎Nu începe.
‎La naiba!
‎Știi că nu vorbește serios. ‎E doar speriat.
‎Nu, poate jurnalistul are dreptate,
‎poate ar trebui ‎să nu mă mai furișez la petreceri.
‎Tatei nu-i place ‎nici chestia aia. Crede-mă.
‎Oamenii o să aibă mereu păreri
‎despre ce ar trebui sau nu să faci.
‎Văd cât de fericită ești când navighezi,
‎așa că fă-o pentru tine.
‎Ești foarte înțeleaptă.
‎Bine. Surpriză!
‎Bine.
‎Ți-am făcut un blog pentru călătorie.
‎BINE AI VENIT PE BLOGUL MEU
‎- Ce? ‎- Nu-ți face griji. Îl țin eu.
‎Toată lumea o să te audă,
‎fiindcă trebuie să fii auzită. Uneori.
‎Mersi, Em.
‎Biscuiți cu ciocolată?
‎Bine, m-am încălzit.
‎- Sunteți bine? ‎- Rulează.
‎Trei, doi, unu.
‎În sfârșit, a sosit ziua.
‎În doar câteva ore, după câteva obstacole,
‎Jessica Watson o să plece ‎în călătoria ei solitară,
‎ignorându-și criticii, ‎înainte ca guvernul să dea legea.
‎Asta e. Imprimă.
‎Poftim. Da, mulțumesc, scumpo.
‎Pentru când te simți singură.
‎N-o pot lua pe Kobi Koala. E preferata ta.
‎Da.
‎De asta e doar cu împrumut.
‎Bine?
‎Promit s-o aduc acasă în siguranță.
‎- Bine, repede! ‎- Da.
‎Faci multe ca să scapi de teme.
‎Pa, Tom. Bine.
‎Am pus ciocolata pe care-ai vrut-o. ‎N-o mânca pe toată odată.
‎Mulțumesc, tată.
‎Sună-mă și dă-mi coordonatele ‎de două ori pe zi.
‎De ce?
‎Dacă le greșești, ‎o să știu că ești stresată.
‎Folosești dislexia ca să mă spionezi?
‎Da, așa e. Fără obiecții, bine?
‎O să fii bine.
‎Hei!
‎Privește apusurile, sărbătorește etapele
‎și nu uita să dansezi în ploaie.
‎Să te întorci în siguranță, bine?
‎Crezi că e pregătită?
‎Putem afla într-un singur mod.
‎E un talisman pentru noroc ‎de la prima mea ieșire.
‎Mereu m-a adus înapoi. Acum e al tău.
‎- Ben, nu pot. ‎- Sigur că poți.
‎Haide. Pleacă de aici!
‎- Pa! ‎- Pa, Jess!
‎- Pa, Jess!
‎Noroc!
‎Pa!
‎O să fie bine.
‎Bine.
‎Uite-o.
‎LINIA DE START OFICIALĂ
‎Patru-virgulă-unu-trei?
‎Patru-virgulă-unu-trei.
‎PRIMA ZI. PORTUL SYDNEY. ‎18 OCTOMBRIE 2009.
‎Bine, Pink!
‎- Ești dezgustător! ‎- Am gura plină.
‎Bine, ascultați!
‎Ben a acceptat ‎să o urmărească pe Jess de aici,
‎așa că faceți-i puțin loc.
‎Ai vrea tu…
‎Ce e cu astea?
‎Nu atinge nimic.
‎- Atunci, nu atinge cerealele mele. ‎- Bine.
‎Bine.
‎În regulă.
‎- E Jessica? ‎- Răspund eu!
‎Răspund eu. Bună, scumpo!
‎27 de grade și 33 de minute sud…
‎ZIUA A TREIA. ÎN PACIFIC. ‎LA 637 KM DE CASĂ.
‎Și 170 de grade și 30 de minute est.
‎La fix!
‎- Cum sunt proviziile, îți ajung? ‎- Tată, abia am plecat.
‎Nu, Jules… Măi să…
‎Jess!
‎Bună, mamă!
‎Cum e acolo?
‎A meritat așteptarea.
‎Aruncă parâma.
‎O prind eu.
‎Fă-o!
‎E acceptabil?
‎Da. Mersi, puștoaico.
‎Nimeni nu mă crede ‎destul de mare sau puternică să fac ceva.
‎Dar sunt!
‎Exersez tot timpul.
‎Mie nu trebuie să-mi dovedești nimic.
‎Asta trebuie să facă fetele.
‎Ești Ben Bryant?
‎- Nu. ‎- Ba da, ești.
‎Ai pierdut vârful degetului mic ‎navigând în Antarctica.
‎Nu l-am pierdut.
‎- L-am pus în sertar. ‎- Super!
‎Ai făcut 12 ture Sydney-Hobart, ‎ai înconjurat globul singur de trei ori.
‎Navigarea solitară e bună?
‎Da, e grozavă.
‎Nu vorbește nimeni cu tine.
‎Încerc să capăt experiență ‎ca să navighez prin lume,
‎dar nimeni nu-mi dă o șansă.
‎Atunci, fă-ți propria șansă.
‎Bună, sunt Jess.
‎Bun-venit la jurnalul meu video!
‎Tradițional ar fi fost jurnalul de bord, ‎dar nu pot sta jumătate de an fără ecran.
‎Sunt sigură că o să se uite doar mama.
‎Bună, mamă!
‎Vă arăt casa mea ‎în următoarele șapte luni.
‎Așadar…
‎Iată bucătăria, unde o să gătesc.
‎Și panoul de navigație de unde controlez ‎electronica și comunicațiile.
‎Cușeta mea, unde am să dorm.
‎Buda.
‎Și aici e toată mâncarea mea.
‎De exemplu…
‎Doamne, broccoli liofilizat.
‎CIOCOLATĂ DOAR DUPĂ BROCCOLI!
‎Bună asta, tată!
‎Navighez neasistată și nonstop.
‎Dacă intru în port, sunt descalificată.
‎Și trebuie să traversez toate meridianele ‎pe lângă toate cele patru capuri
‎ca să conteze ca înconjur al globului.
‎Uite cum o să fac.
‎Aici e Sydney.
‎Merg spre nord-est, trec de Ecuator,
‎apoi spre sud, pe lângă Capul Horn, ‎vârful statului Chile,
‎după care traversez Atlanticul, ‎la Capul Bunei Speranțe, Africa de Sud,
‎trec Oceanul Indian până la Capul Leeuwin, ‎în vestul Australiei,
‎apoi pe lângă Capul de Sud-Est, ‎în Tasmania,
‎și înapoi în portul Sydney.
‎Deci nu e mare lucru.
‎Hai!
‎Bine, deci asta e cârma,
‎dar acum e pe pilot automat.
‎Barca de salvare e aici jos.
‎Și aici e ancora de derivă.
‎E ca o ancoră moale.
‎Încetinește barca în timpul furtunilor ‎și o menține stabilă.
‎Iată dușul meu,
‎deși am descoperit ‎că mi-am lăsat peria de păr acasă.
‎Așa că va trebui ‎să folosesc asta 200 de zile.
‎Măcar compensează curtea.
‎Ți-e foame, Kobi?
‎- Jess! ‎- Bună!
‎Alarmele de detectare a navelor merg. ‎A trecut una pe la nord-vest de mine.
‎Mă bucur să știu. O să fie ultima navă ‎pe care ai s-o vezi o vreme.
‎De unde știi?
‎Ascultă… Ciocnirea aia ‎să-ți fie o lecție.
‎Acum știi cum să te descurci.
‎- Te-ai simțit vreodată singur? ‎- Uneori.
‎- Dar știu cum să trec peste asta. ‎- Cum?
‎Cântă!
‎Să cânt? Tu ai cântat?
‎Suntem navigatori. Ar trebui s-o facem.
‎Încearcă să dormi, bine?
‎E agitația primei săptămâni. ‎Mă cheamă peștii.
‎- Închid. ‎- Bine.
‎Haide!
‎Nenorocitule!
‎ZIUA A 12-A. OCEANUL PACIFIC, LÂNGĂ FIJI.
‎…fata care acum atrage atenția națională.
‎Familia Jessicăi Watson a bătut Australia ‎într-un autobuz cu imperială modificat‎,
‎apoi s-a mutat pe o barcă ‎atunci când Jessica avea nouă ani.
‎Acum, șapte ani mai târziu, ‎Jessica o să treacă prima bornă importantă
‎în încercarea de a fi cea mai tânără ‎persoană care înconjoară singură globul.
‎Mersi, Susie. Marele pericol o să fie ‎în Oceanul Indian și în cel Antarctic,
‎unde zeci de navigatori ‎mult mai experimentați ca Jessica Watson
‎au îndurat răsturnare după răsturnare.
‎Nu trebuia să aud asta.
‎Navigatorii solitari care vor ‎să înconjoare globul rezistă multe luni…
‎Traversarea Ecuatorului e mare lucru ‎pentru navigatori.
‎Dovedești măiestria pe mare
‎și ești inițiat în Frăția Marinarilor.
‎Bine, deci…
‎Sud, 20, 15, zece, cinci, zero!
‎Am trecut din Emisfera sudică ‎în Emisfera nordică!
‎Pentru ceremonia de inițiere…
‎Chiar m-a înviorat.
‎Un toast pentru Regele Neptun!
‎ZIUA A 33-A. ECUATORUL. ‎LA 7.010 KM DE CASĂ.
‎- Pentru Jess. ‎- Jess! Noroc!
‎Nu pot să cred ‎că a trecut Ecuatorul! Ce tare!
‎AUSTRALIA ‎AMERICA DE NORD - AMERICA DE SUD
‎Cerul roșu seara, deliciul navigatorilor. ‎Dacă cerul e roșu dimineața, mare atenție!
‎Vezi prognoza?
‎Da, cerul spune totul.
‎Da. Jess, furtuna asta o să fie mare! ‎Hai să stabilim o strategie.
‎Schimb cursul.
‎Ar trebui să lansezi ancora de derivă. ‎Să o rodezi.
‎Trec prin furtună?
‎Se mișcă repede. N-ai cum s-o depășești.
‎- Dar o să și treacă repede. ‎- Slavă Domnului!
‎Stai așa! Am stabilit ‎că facem cum e mai sigur.
‎În regiune nu sunt multe furtuni, tată. ‎E greu de judecat.
‎E ca o ancoră.
‎Ancora de derivă o menține stabilă. ‎O să fie bine.
‎Cred că e cea mai bună variantă, Jess. ‎E decizia ta.
‎Bine.
‎Spune-mi!
‎Protocolul. Hai să-l parcurgem!
‎Nu știu. Nu-mi place asta.
‎Ben știe ce face, orice părere ai avea ‎despre el. Și Jess știe.
‎Cunoști pașii.
‎Da.
‎Hai, ancoră!
‎Am ceva să vă spun. ‎Vreau să înconjor lumea singură.
‎Și o să fiu cea mai tânără persoană ‎care face asta.
‎Jess…
‎Poftim?
‎Jesse Martin a făcut-o la 17 ani. ‎Era un copil obișnuit, ca mine.
‎Nicio grijă, am un plan.
‎Îmi iau un profesor, calificări.
‎Iată o listă cu tot ce-mi trebuie ‎și cursurile de siguranță pentru început.
‎Mă angajez, ca să câștig bani, ‎și găsesc sponsori pentru costurile mari,
‎iar pentru fiecare oră pe mare ‎o să citesc o oră.
‎E multă lectură!
‎- Își cunoaște publicul. ‎- Da.
‎Atunci, ar fi bine ‎să începi să verifici lista.
‎Poți face orice îți propui.
‎Jess! Ești bine?
‎- Da. ‎- Ce s-a întâmplat? De ce n-ai sunat?
‎Mi-am pierdut cunoștința, dar sunt bine.
‎- Ce? ‎- A leșinat? Ești bine?
‎- Ai vreo comoție? ‎- Mișto!
‎- Ai nevoie de un doctor! ‎- N-am pus niciunul în bagaj.
‎Jess, ascultă-mă.
‎Ai dureri de cap, țiuit în urechi, greață?
‎Tată, te rog, încetează! Sunt bine.
‎Ben e acolo?
‎Ce face Pink?
‎Da, e în regulă.
‎Nu erai legată, nu?
‎- Mă duceam să mă leg. ‎- Trebuia să fii deja.
‎Mama Natură nu așteaptă pe nimeni. ‎Știi asta.
‎- A fost o furtună. ‎- Nu contează.
‎Trebuie să te descurci. ‎Ai noroc că ai trecut prin asta.
‎A fost sălbatică. ‎Am crezut că ne dăm peste cap.
‎Da.
‎ZIUA A 50-A. ÎN APROPIEREA ‎COASTEI AMERICII DE SUD.
‎E Ben. Să mergem!
‎Tocmai am aflat că Jess a trecut ‎prin prima furtună. Răni, avarii?
‎Nu răspundem la întrebări, ‎dar Jess are un blog la adresa asta.
‎ABC-ul în diversiune.
‎Nu e așa de greu.
‎- Ben, ai ceva de adăugat? ‎- Ben, scuză-mă, doar o secundă!
‎- Stai! Ben, așteaptă! ‎- Jimmy, ține asta.
‎Albatrosul e unul dintre puținele ființe ‎pe care le vezi în mijlocul oceanului.
‎Au fost urmăriți de marinari ‎de-a lungul timpului.
‎Cred că am prins un pește!
‎Bine.
‎Vino aici! Îl vedeți?
‎Salut.
‎E rândul meu!
‎Bine! Tom, mâncarea!
‎- Da. ‎- Poftim.
‎Mâncați!
‎Bună dimineața!
‎Așa.
‎Ben? Poftim.
‎Nu iau mic-dejunul.
‎Atunci, nu mânca, dar e aici dacă vrei.
‎Vrei să scrii ceva?
‎REGELE TOM
‎Jess, am intrat la Universitatea Sydney!
‎ZIUA A 72-A. OCEANUL PACIFIC. ‎LA 15.295 KM DE CASĂ.
‎Doamne! Em, e fantastic! ‎Felicitări, ai reușit!
‎Hannah îmi vânează deja patul.
‎Da.
‎O să fii plecată până mă întorc.
‎Tot o să țin blogul.
‎Am câștigat patru medalii ‎la Carnavalul de înot!
‎Han! E uimitor! Aș vrea să fi fost acolo.
‎Și ghici ce? Tom are o parteneră.
‎- De ce ai face… ‎- Ce? Cu cine?
‎Dă-mi…
‎Jess!
‎- Nu! Nu știu ce… ‎- Da, are!
‎Are!
‎Vorbesc cu ea și îi spun cine e!
‎Nu am parteneră.
‎- Ba da! ‎- Nu am!
‎Pereche!
‎- Haide, ce ai? ‎- Tablă Boogie!
‎Ce? O tablă Boogie?
‎Hannah e agitată de la zahăr.
‎Nu e singura. Și nici n-a venit Crăciunul.
‎- Em e pe acolo? ‎- Da, stai așa!
‎Em.
‎Bună, Jess! Crăciun Fericit!
‎Crăciun Fericit!
‎O păpușă prietenă!
‎Mulțumesc, e exact ce-mi trebuia.
‎Am auzit că e o bună ascultătoare.
‎- E rândul meu! ‎- Vorbește cu tata.
‎Crăciun fericit, iubire! ‎Aud că ai o prietenă nouă.
‎Ce planuri aveți pentru mâine?
‎Sunt gazdă, dar oaspeții mei sunt ‎mai liniștiți decât ai tăi.
‎Foarte tare, Hannah.
‎Sună grozav! ‎Te superi dacă vin la tine?
‎Jess! Am uitat. Găsește punga de praz.
‎Ai auzit? Punga de praz.
‎Ben!
‎- Crăciun Fericit! ‎- Da.
‎Intră.
‎Crăciun fericit, Ben!
‎- Crăciun fericit, Ben! ‎- Da.
‎Crăciun fericit, amice!
‎- Poftim. ‎- Mersi!
‎Îmi plac. Mulțumesc, Tom.
‎Bine, e cam zgomot. Închid.
‎Luați-vă rămas-bun!
‎- Te iubim! ‎- Ne vedem, Jess!
‎Tom, muzica!
‎Da.
‎- Poftim. ‎- Da. Mersi.
‎Da, ești ca…
‎Mâncarea e pe masă! Haide!
‎Sper că vă e foame!
‎Bun, pocnitori cu surprize. Hannah, haide!
‎Scuze, Ben.
‎Ben, ce faci de obicei de Crăciun?
‎Nimic.
‎Și familia ta?
‎Nu am.
‎- Crăciun fericit! ‎- Pentru mine?
‎Deschide-l!
‎Mulțumesc.
‎Ben, de ce e atât de important Capul Horn?
‎Păi…
‎E o nebunie să treci.
‎Acolo se întâlnesc ‎Atlanticul cu Pacificul,
‎așa că sunt vânturi puternice, ‎curenți zdraveni,
‎valuri uriașe, se ciocnesc oceanele.
‎De asta e o trecere sinistră.
‎E plin de o lungă dâră ‎de vârfuri de deget.
‎Ben, poți fi mai puțin entuziasmat ‎pentru că fata noastră face ceva sinistru?
‎Bine.
‎Vorbim de navigație rapidă, nu?
‎Al naibii de rapidă!
‎Măi să fie!
‎ZIUA A 82-A. CAPUL HORN. ‎LA 17.420 KM DE CASĂ.
‎Uite ce repede merge! La naiba!
‎- Nu prea repede. ‎- Merge repede.
‎Haide!
‎Tocmai am ocolit Everestul oceanic, ‎Capul Horn,
‎și mă bucur să raportez că am navigat lin.
‎Și e așa de tare!
‎Nu-mi vine să cred.
‎Am trecut de cea mai mare încercare.
‎AMERICA DE SUD - AFRICA
‎ZIUA A 112-A. PRIMA ZI FĂRĂ VÂNT. ‎ÎNCĂ 20.735 KM PÂNĂ ACASĂ.
‎Auzi?
‎E sunetul nimicului.
‎Absolut nimic.
‎Nu există vânt sau valuri.
‎Au trecut zile întregi.
‎Știi unde sunt.
‎O să navighez în jurul lumii ‎și te angajez antrenor.
‎Zi-le părinților că sunt destui antrenori ‎la școala de navigație.
‎- Știu, dar vreau s-o faci tu. ‎- Ei bine…
‎Nu mai navighez.
‎Din cauza Cupei Millenium, știu.
‎Dar, dacă ajuți cea mai tânără persoană ‎din toate timpurile
‎să înconjoare lumea singură,
‎lumea o să uite ‎ce s-a întâmplat cu Matt Turner.
‎Poate, dar eu nu uit.
‎Oricum, de ce vrei să faci asta?
‎Nimeni nu mai explorează.
‎Au fost mai mulți oameni în spațiu ‎decât pe mare în jurul lumii.
‎Nu știam că e ceva ce poți face, ‎dar tu poți, și vreau și eu.
‎Pentru că sunt aventurieră.
‎Îți place să navighezi.
‎Înconjurul globului e cu totul altceva.
‎Asta vreau să aflu singură.
‎O să faci asta indiferent ce spun, nu?
‎Dacă o să fiu de acord, ‎nu te tratez în vreun mod special,
‎fiindcă acolo nu contează.
‎Te tratez așa cum mă tratez pe mine.
‎Prima regulă, nu face asta.
‎Mă sperie.
‎ZIUA A 115-A. TREI ZILE FĂRĂ VÂNT.
‎FII PUTERNICĂ! ‎TATA
‎- Asta e. Haide! ‎- Bine.
‎Ben, abia dac-ai închis ochii ‎în ultimele zile. Ia o pauză.
‎Poftim? O, nu, mersi.
‎Aștept datele.
‎Ce face Jess?
‎ZIUA A 117-A. CINCI ZILE FĂRĂ VÂNT.
‎Jess?
‎Mergi înapoi de ore întregi.
‎Da, dormeam.
‎Deci nu ai pus alarmele?
‎Abia mă mișc de o săptămână, ‎cum să știu că merg înapoi?
‎Repet, de asta se pun alarmele!
‎Da, calmează-te.
‎„Calmează-te”? E periculos, pricepi?
‎Lucrurile merg prost ‎și oamenii sunt răniți
‎când sunt neglijate responsabilitățile!
‎Dacă continui așa, te sinucizi!
‎Da? Tu trebuie să știi!
‎Hei! Ce se întâmplă?
‎Mă…
‎Ai dreptate, Jess.
‎Da.
‎Trebuie să mă calmez.
‎Jess?
‎Nu bate vântul, nu sunt valuri,
‎iar acum nu mai e nici Ben.
‎Sunt doar eu.
‎Și nu pot scăpa de mine.
‎ZIUA A 119-A. ȘAPTE ZILE FĂRĂ VÂNT.
‎Tot nu m-am mișcat.
‎Slavă Domnului că ai răspuns! ‎Ce se întâmplă, Jess?
‎Mamă.
‎Ce este?
‎E în ordine. Sunt aici.
‎Zi ce-ai pe suflet.
‎Sunt atât de singură!
‎Ba nu ești.
‎Știu că e groaznic să te simți așa.
‎Dar nu durează o veșnicie.
‎Nu-ți pot spune când o să bată iar vântul,
‎dar știu că, dacă continui,
‎o să bată.
‎Așa cum a făcut
‎pentru fiecare navigator de până acum.
‎Îți amintești melodia pe care ți-o cântam?
‎Da.
‎Vreau să cauți ‎cea mai strălucitoare stea din cer.
‎Și de câte ori te uiți la ea
‎să știi că sunt aici, acasă…
‎și mă uit la aceeași stea.
‎Sunt cu tine.
‎Bine?
‎Da, bine.
‎Te iubesc, Jess.
‎Și eu te iubesc.
‎Un om așteaptă în cer
‎Ar vrea să vină să ne vadă
‎Dar crede că ne-ar ului
‎Un om așteaptă în cer
‎Bună!
‎Îmi pare rău că am lipsit.
‎M-am tot ferit.
‎Adevărul e că e greu să-ți trăiești visul.
‎Și acum e foarte greu.
‎Plâng de ore întregi.
‎Sunt obosită.
‎Mă doare.
‎Nu-mi pot întinde picioarele.
‎Mi-e dor de familia mea.
‎Mi-e foarte dor de ei.
‎Și mi-e dor de consilierul meu morocănos…
‎care îmi e și cel mai bun prieten.
‎Am încercat
‎să fiu o exploratoare dură și stoică.
‎Și nu sunt așa, înțelegeți?
‎Nu sunt mereu bine, ‎puternică sau neînfricată.
‎Neînfricată… Sunt adesea îngrozită.
‎Și mă îndoiesc de mine.
‎Și‎…
‎mă gândesc mult să renunț.
‎Dar e în regulă.
‎E în ordine.
‎Pentru că există tărie în a fi tu însuți.
‎Cred…
‎că e la fel de greu ‎ca urcatul pe orice munte.
‎Cred că e un act de curaj
‎să recunoști că nu ești bine.
‎Doamne, e înfricoșător.
‎E la fel de înfricoșător ca atunci ‎când ești măturat peste bord de furtună.
‎Nu că aș ști cum e, mamă și tată.
‎Așadar, sunt Jessica Watson.
‎Da, sunt dură și lupt.
‎Și e greu să-mi trăiesc visul,
‎dar chiar merită.
‎Și în zilele rele.
‎Pentru că lumea…
‎poate fi un loc dificil,
‎dar e și foarte frumoasă.
‎Pink, ai găsit vântul!
‎AMERICA DE SUD - AFRICA
‎Salut!
‎ADOLESCENTĂ AUSTRALIANĂ ‎VREA SĂ BATĂ RECORDUL MONDIAL
‎Te rog! Reciclarea e acolo. ‎E zi de ridicat.
‎SPRE CASĂ
‎URA! NAVIGATOAREA WATSON ‎TRECE DE CAPUL LEEUWIN
‎JESSICA WATSON A TRECUT DE CAPUL LEEUWIN
‎ZIUA A 186-A. OCEANUL ANTARCTIC. ‎ÎNCĂ 4.892 KM PÂNĂ ACASĂ.
‎Jessy!
‎Bună, tată! Vreo veste de la Ben?
‎Te urmărește de pe barca lui.
‎E bine.
‎Are nevoie de un răgaz.
‎Dacă n-ar fi fost nonstop,
‎am fi tras în port pentru reparații, ‎fără îndoială.
‎Nu vrei să intre apă în barcă.
‎Dar câtă vreme avem o șansă clară ‎și un drum ușor până acasă,
‎ar trebui să reziste.
‎Pink e proiectată să se îndrepte ‎dacă ne răsturnăm, dacă nu are fisuri.
‎Asta ar spune și Ben.
‎Sunt multe valuri azi. Știi ce faci?
‎Mă las purtată.
‎Nu te opui!
‎Oceanul o să fie mereu mai puternic ‎decât tine și orice altă ființă.
‎Dacă vrei să navighezi, ‎învață să te înțelegi cu Mama Natură.
‎Nu vrea să-ți facă rău,
‎își face doar treaba ei, ‎și uneori noi apărem în cale.
‎Haide!
‎Să intrăm!
‎ZIUA A 197-A. OCEANUL ANTARCTIC. ‎ÎNCĂ 2.555 KM PÂNĂ ACASĂ.
‎Jessica, aici prim-ministrul Australiei.
‎Poți să-mi spui K-Rudd dacă…
‎Bună, Tom. Ce faci?
‎Prim-ministrul a vorbit despre tine.
‎Em, ești acasă!
‎Doar săptămâna asta.
‎Toată lumea de la universitate te știe.
‎Nu știu dacă vreau asta.
‎Imaginea cu tine înconjurând capul ‎e în ziarele din toată lumea.
‎Toată lumea te aplaudă.
‎Te rog, apucă-te să-ți faci părul.
‎Am o furculiță pe post de perie.
‎Cum merge școala? ‎Sunt băieți noi în Sydney?
‎Poate!
‎Doamne, cine?
‎Păi…
‎Mi-o dai pe mama la telefon?
‎Acum?
‎Vine vreme rea. Foarte urâtă. Furtuni.
‎Furtuni? La plural?
‎Vin din Antarctica. ‎De cinci ori cât ultima furtună.
‎Cred că ar trebui să intri în port.
‎Să abandonez? Nu! Nu pot. Nu acum!
‎- Nu cred că o să ai de ales. ‎- Stai să văd cerul.
‎De ce îmi faci asta? ‎De ce n-ai putut să mă mai lași puțin?
‎Frontul se formează deja,
‎cu vânturi puternice, de 130 km/h, ‎și valuri de 12 metri.
‎O să intre Jessica în port, ‎lăsându-se descalificată,
‎sau o să continue?
‎Mulțumesc, Craig. ‎Și dacă o ia prin Strâmtoarea Bass?
‎FURTUNILE AMENINȚĂ RECORDUL
‎Așa s-ar putea proteja de vreme.
‎- Deși i-ar lipsi al patrulea cap. ‎- Dar ar rămâne în viață, Susie.
‎Despre asta vorbim, ‎despre supraviețuirea ei.
‎Navigatoarea australiană Jessica Watson ‎are de înfruntat o altă provocare
‎în încercarea ei ‎de a face înconjurul lumii.
‎Nu are de ce să-ți fie rușine.
‎Și cei mai experimentați navigatori ‎s-ar opri.
‎Chiar și Ben.
‎Jules.
‎O să-i dezamăgesc pe toți.
‎Nu dezamăgești pe nimeni. ‎Ți-ai văzut comentariile?
‎Ce comentarii?
‎Pe blogul tău.
‎- Ți-am spus cum să faci asta. ‎- Nu.
‎Ba da, ți-am zis.
‎Bine, deschide laptopul.
‎Fă clic pe orice postare.
‎Derulează și privește.
‎În fiecare dimineață verific ce faci.
‎Ești mai puternică decât oricine.
‎Sunt 14 copii în cămin
‎care împrumută computerul meu ‎ca să-ți urmărească jurnalul video.
‎Îi inspiri pe acești copii.
‎O să mă cațăr pe cele Șapte Vârfuri.
‎Mulțumesc că m-ai făcut să văd ‎că nu trebuie să fie un vis.
‎Am 12 ani și sunt și eu dislexic.
‎Videoclipurile tale ‎m-au făcut să mă gândesc
‎că pot să-mi împlinesc și eu visul ‎și să devin pilot într-o bună zi.
‎Mersi că ne-ai luat în călătoria ta, ‎căpitane Watson.
‎Te sun înapoi.
‎Suntem atât de aproape.
‎Așadar…
‎Unu, doi, trei.
‎Te iubim, Jessica!
‎Ne vedem în Sydney!
‎Trebuie să existe o cale.
‎Vreau doar să o aduc acasă.
‎Bun, am făcut și refăcut calculele, ‎mai există o variantă.
‎Aș putea depăși furtuna.
‎- Nu se poate. ‎- Ben, te-ai întors!
‎Da. Apropo de asta, Jess, ‎nu trebuia să-mi pierd cumpătul.
‎M-am lăsat stăpânit de frică. ‎Îmi pare rău.
‎Nu, mie îmi pare rău.
‎Uite ce…
‎Am vrut să spun: „Nu sunt el ‎și asta nu e Cupa Millenium.”
‎Nu scapi de mine. Rămâi cu mine pe cap.
‎Vine furtuna, mai știi?
‎Da, cea mai urâtă furtună ‎lovește în 72 de ore,
‎așa că, ce-ar fi să trec prin ea?
‎Astea nu sunt furtuni de trecut.
‎Nu asta vreau, vreau să mă las purtată ‎fără ancora de derivă.
‎Jess, trebuie, ancora de derivă ‎dă stabilitate bărcii.
‎Da, dar în furtunile din Pacific ‎ne-a încetinit.
‎Da, asta e și ideea.
‎Dar ne-au bătut valurile ‎pentru că Pink li s-a opus.
‎Ai zis că n-ar trebui ‎să luptăm cu Mama Natură,
‎așa că hai să lucrăm cu ea.
‎O lăsăm pe Pink să plutească.
‎Stai, are dreptate.
‎Dacă stai în fața valului, te dărâmă,
‎dar dacă plutești pe el, nu.
‎De cele mai multe ori.
‎Da, uite, fără ancora de derivă
‎o să te lupți cu valuri de 18 metri, Jess.
‎Așa că, în loc să ne lăsăm bătute de ele, ‎le călărim.
‎Faptul că Pink e mică ajută.
‎Pink poate face asta?
‎Tocmai ai astupat fisura ‎din peretele cabinei. O să reziste?
‎Și ești epuizată, ‎iar furtuna e ca un maraton.
‎Sunt atât de aproape!
‎Nu-ți face griji.
‎E mai important să ajungi vie acasă.
‎Va trebui să tragi în port.
‎Sunt de acord cu Ben. Întâi siguranța.
‎Nu! S-o ia prin strâmtoare.
‎- Da, îmi place varianta. ‎- Îmi place aia cu plutitul.
‎- Bănuiesc că votezi pentru oprire, tată? ‎- Ei bine…
‎E cel mai sigur, evident…
‎Jessy, nu…
‎Nu știu. Chiar nu știu.
‎Abia navighez lângă țărm.
‎Dar tu, Doamne, ai navigat în jurul lumii.
‎Cunoști oceanul, cunoști barca.
‎Am încredere că faci ‎ce știi că e mai bine.
‎Tatăl tău are dreptate.
‎Ești căpitanul navei.
‎Te sprijinim, orice decizie iei.
‎Mulțumesc, tată. Mulțumesc, mamă.
‎Vă iubesc.
‎Te iubim, Jessy.
‎Ben, instinctul îmi spune ‎să trec prin furtuni.
‎Nu folosesc ancora de derivă.
‎N-o să fie ușor.
‎Trebuie să fii calmă, să suporți oboseala.
‎O să dureze zile întregi.
‎Știu.
‎Pot s-o fac.
‎Mă descurc, Ben.
‎Atâta timp cât înțelegi consecințele.
‎Le înțeleg.
‎Tu ești căpitanul, căpitane!
‎PIZZA DE CALITATE ‎PROASPĂT COAPTĂ
‎- Pizza pentru Watson! ‎- Pizza!
‎Tom, putem obține mai multe informații?
‎Tom, doar o clipă.
‎Sunteți gata? Bine, o scurtă declarație.
‎Jess o să înfrunte furtuna,
‎continuându-și încercarea
‎de a deveni cea mai tânără navigatoare ‎care înconjoară lumea nonstop neasistată.
‎Sigur ar trebui să tragă în port.
‎Căpitanul a luat o decizie. ‎Fără alte întrebări, mulțumesc.
‎Hannah!
‎Emily, ne dai o declarație, te rog?
‎ZIUA A 198-A. COASTA TASMANIEI. ‎ÎNCĂ 2.395 KM PÂNĂ ACASĂ.
‎Australienii au văzut furtuni ‎care au făcut ravagii pe coaste.
‎Momentul frontului de furtună e devastator ‎pentru Jessica Watson,
‎al cărei înconjur al globului nonstop ‎și fără asistență
‎mai are nevoie de bifarea unui cap.
‎BUN VENIT ÎN CLUB! ‎BEN
‎Echipaj, rezistați!
‎Ne descurcăm, Pink!
‎Hei, Ben!
‎Fronturile atmosferice se unesc.
‎Ce înseamnă asta?
‎Celulele furtunii s-au contopit.
‎Cele trei fronturi s-au transformat ‎într-o furtună imensă.
‎Ne putem imagina ‎cum se simte Jessica acum,
‎când înfruntă cea mai grea provocare.
‎ZIUA A 201-A. COASTA TASMANIEI. ‎ÎNCĂ 1.912 KM PÂNĂ ACASĂ.
‎Un om așteaptă în cer
‎Ar vrea să vină să ne vadă
‎Dar crede…
‎Un om așteaptă…
‎Jess, suntem toți aici!
‎Bună!
‎Puteți să vorbiți cu mine? ‎Trebuie să-mi distrag atenția.
‎Ador râmele!
‎Nick!
‎Pe băiat îl cheamă Nick.
‎Ce băiat?
‎Și dacă nu reușesc?
‎Asta nu se poate!
‎Să-ți zic ceva, Jess,
‎întoarce-te întreagă,
‎iar eu o scot pe Bowie ‎și ne întâlnim la Sydney.
‎Ne-am înțeles?
‎Ieși pe mare? În larg?
‎Da, s-ar putea să merg până acasă, ‎în Noua Zeelandă, dacă vii încoace.
‎Bine. S-a făcut!
‎Jessy? Mai ești?
‎Da. Poate ai avut dreptate ‎că nu voiai să fac asta.
‎Mi-e frică!
‎Și mie, Han.
‎Dar eu am ales să fiu aici, nu?
‎Am ales să fiu aici ‎și n-o să regret niciodată.
‎Nu îndrăznești, nu câștigi!
‎PERICOL EXTREM ‎VREME REA
‎- E imposibil! ‎- Ce?
‎Ce e imposibil? Ce?
‎- Spune-mi, repede! ‎- Jess!
‎Așa, Pink! Te descurci grozav.
‎Te rog, oprește-te!
‎Te rog, dă-i drumul!
‎Jess?
‎Mamă?
‎A sunat alarma ei de urgență.
‎E…
‎la cinci metri sub apă.
‎Nu!
‎Nu, e în regulă.
‎Sun-o.
‎Telefonul…
‎Telefonul pierde semnalul ‎în furtună, mai știi?
‎E doar telefonul.
‎Doar telefonul.
‎Haide, Jess, răspunde!
‎Bine.
‎- Jess! Jess, nu! ‎- Tom, încetează!
‎Nu!
‎Sunt aici.
‎E în ordine.
‎- Nu. ‎- Jules.
‎Nu…
‎Jess?
‎Am reușit.
‎Pink m-a salvat.
‎Jess?
‎Bună, mamă.
‎Habar n-ai cât mă bucur că te aud!
‎Doamne!
‎Și eu.
‎Doamne, ar trebui să vezi cerul acum.
‎Da? E deosebit?
‎Cu totul deosebit.
‎Poți veni acasă? Mi-ai albit părul!
‎Da.
‎Cred că sunt gata.
‎A reușit.
‎A făcut-o! Vino încoace!
‎Veniți aici!
‎Ne-am făcut griji, Jessy.
‎- Filmăm? ‎- E Hannah.
‎Sunteți gata? O aveți în cadru?
‎Jess a trecut de furtună.
‎Nu e rănită și nu sunt avarii, ‎e în drum spre casă.
‎Bine!
‎Bine! Oameni buni, eliberați peluza!
‎Încerc să întrețin gazonul.
‎ZIUA A 210-A. PORTUL SYDNEY.
‎JESSICA WATSON VINE ACASĂ
‎Peste 80.000 de oameni ‎s-au adunat pe chei în Sydney
‎ca să o vadă pe Jessica Watson, ‎copila, sau mai degrabă tânăra remarcabilă
‎care se întoarce acasă ‎după 210 zile pe mare.
‎O lecție despre puterea inspirației.
‎Acest suflet curajos are o influență
‎asupra atât de multor oameni,
‎Inclusiv asupra mea.
‎Așa!
‎LINIA OFICIALĂ DE FINIȘ. 15 MAI 2010.
‎- 15.33. ‎- 15.33.
‎Încep transmisia. 15.33.
‎A reușit.
‎Da!
‎Jess!
‎Jessica Watson trece linia de finiș
‎după 24.000 de mile nautice ‎în călătoria ei nonstop…
‎Veniți! Uitați cine e acolo!
‎E Jessica!
‎Ești acasă!
‎Chiar ești acasă!
‎Cineva vrea să te salute.
‎Hei, ai reușit!
‎Jess!
‎- Ia te uită! ‎- Haide!
‎Bine te-ai întors, Jessica. ‎Ce realizare remarcabilă!
‎Ești mândria națiunii noastre.
‎Acum ești ‎cea mai nouă eroină a Australiei.
‎E minunat că sunt acasă.
‎Dar nu sunt de acord ‎cu ce a spus prim-ministrul, nu…
‎Nu mă consider eroină.
‎Sunt o fată obișnuită ‎care a crezut în visul ei.
‎Nu trebuie să fii deosebit ‎ca să realizezi așa ceva,
‎ci doar să-ți găsești visul, ‎să crezi în el
‎și să muncești din greu.
‎Mulțumesc de primirea uimitoare.
‎BINE AI VENIT, JESSICA!
‎Pe 15 mai 2010, Jessica Watson, de 16 ani,
‎s-a întors în Australia ‎după 210 zile pe mare.
‎A supraviețuit după șapte răsturnări ‎și valuri de peste 20 de metri înălțime.
‎În ianuarie 2011, Jessica a fost numită ‎Tânăra Australiană a Anului.
‎În ciuda dislexiei, ‎a scris două bestsellere.
‎Jessica e o navigatoare pasionată ‎și în ziua de azi.
‎ÎN AMINTIREA IUBITOARE A LUI CAMERON DALE