Det är en jäkla dag när skottlossning är det näst mest spännande som sker.
Jag försökte vänta... Hålla dig på halster.
Du verkar vara typen som bryr sig om sånt.
- Du behöver inte göra så. - Vadå?
Fundera på om jag dömer dig. Det gör jag inte.
Vad skönt att du inte blev skadad.
Det var nära.
Första gången jag avfyrade vapnet i tjänsten.
Men du har väl avfyrat vapen förut - i kriget?
Jag vill höra din historia. Hur du kom hit och vad du har gjort...
Ärligt talat... tänker jag inte på det.
En sak jag lärde mig i kriget...
...är att livet händer här och nu.
Och "sen" är också här och nu.
Det ligger aldrig bakom en.
Jag försöker inte undvika frågan, men jag...
...ägnar verkligen ingen tid åt att tänka tillbaka.
Det låter som en superkraft.
Jag förstår inte. Hur gör du?
Det är väl bara tur, antar jag.
Säg åt honom att lämna mig i fred.
- Jag vet vad han gjorde. - Vem då?
Mannen på tv som låtsas vara min far.
Kan ni tala om varifrån ni ringer?
Var är min bror Will? Jag vet inte vad han gjorde med honom.
Det låter som ett utpekande.
Han hade inget alibi den kvällen.
Men ni grävde väl inte vidare i det?
Struntade ni i det? Vi måste pressa honom.
Freddy Burns såg pojken ensam ute i skogen-
-när Tom mekade med bilen.
Jag och Ted kan göra ett försök om ni vill observera.
Nej. Vi gör det.
Jag vet inte vad samtalet betydde, men vi kan inte ha haft så fel.
- Ska vi ge det till Morelli? - Nej.
De kommer att sluka honom levande.
Vad betyder det? Det var väl hon?
- Sätt dig, Tom. - Jag vill inte sitta ner nu.
Det var ingen fråga.
Varför ser ni ut så där?
Har ni nåt att berätta, mr Purcell?
- Va? - I så fall ska ni göra det nu.
Vi är era vänner. Om de plockar in de andra blir det inte kul för er.
Berätta din version. Vi kan hjälpa dig.
Min version?
Alla har hört min version.
Tror...?
Tror ni att det var jag?
1980, på olyckskvällen...
...var det ett par grannar som såg er meka med bilen tidigt på kvällen.
Men ingen såg er efter klockan halv sju.
Såg mig? Roland.
- Kommissarie West? - Åkte du nånstans?
Åkte du hemifrån och glömde berätta det för oss?
Nej. Nej.
Jag gick in, tog ett par öl-
- och lyssnade på Cardinalsmatchen, precis som jag sa.
I Julies rum...
...finns det ett litet hål i väggen.
Det gick till Wills garderob.
- Va? - Ett kikhål som man kan smygtitta i.
Brukade ni titta på henne? På Julie?
Kanske när hon klädde på sig?
Det rådde väl en del tvivel kring om hon var er eller inte?
Lucy rände visst runt en hel del.
Hör här... Hon...
Jag höll henne... och matade henne... Jag var vaken om nätterna.
Hon är min. Det barnet är mitt.
Hur kan du, efter allt som har hänt, tro att jag skulle göra nåt sånt?
- Gör du det? Du? - Gav du bort henne till nån, Tom?
- Va? - Försökte hon komma bort från dig?
- Va? - Hjälpte nån henne att fly?
- Kom Will på er? - Varför...? Varför skulle jag...?
De lekte inte med grannen. Vem träffade de i Devil's Den?
Jag vet inte. Jag vet inte vad ni pratar om!
- Nej, nej, nej... - Berätta.
Vi vill hjälpa dig, men det går inte om du inte berättar.
Jag vet inte...
Oftast gör jag det, men inte nu.
Hur kunde vi missa det här?
Kan han ha planerat det med Woodard?
Eller kan han ha planterat bevisen hos Woodard?
I nuläget har vi inte bevis nog för att häkta honom.
Håll kvar honom i ett dygn och börja leta efter bevis.
Jag ordnar tillstånd för husrannsakan.
Vi måste ta reda på varifrån samtalet kom också.
Sätt igång. Vi missade honom en gång. Vi får inte göra det igen.
Telefonsamtalet sågs väl som en vändpunkt?
Polisen verkade betrakta det som ett utpekande.
Särskilt i ljuset av... det som hände.
Vad var det som hände?
Efter förhöret togs Tom Purcell i förvar.
Vad gjorde polisen efter telefonsamtalet?
- Det var väl hon? Julie? - Ja.
Samtalet kom från en rastplats utanför Russellville.
Vi hittade ett fingeravtryck i en telefonautomat. Hennes.
Ville du inte berätta för cheferna om ryggsäcken?
Du verkade ju rätt säker på att den var planterad.
Den var planterad. Men jag ville inte ge dem det att använda mot honom.
- Hej. - Hej.
- Jag har bytt om. Jag måste tillbaka. - Okej.
Jag saknar mina clip on-slipsar.
Fan...
Du är ingen skolpojke längre.
- Vart ska du? - Jag har saker att göra.
- En ny bok. - Vadå för ny bok?
En uppföljare... om den pågående utredningen.
Du ville väl skriva en roman?
Förlaget vill ha en uppföljare. De vill inte gå miste om möjligheten.
Jag har svårt att kalla det som hände "en möjlighet".
Det är de som använder det ordet.
Hela världen kan inte anpassa sig efter Wayne Hays semantiska etik.
- Okej. - Det är ju en möjlighet för dig med.
Du får utreda brott igen och jobba när det passar dig.
När vi är klara med det här ska jag vara hemma mer.
Ska du det? Det här verkar passa dig bättre.
Nu får du vara fri.
- Jag försöker sköta mitt jobb väl. - Inbillar jag mig bara?
Att du har svårt att andas här hemma?
Ja, du inbillar dig. Du hittar på saker om mig och mina motiv.
Jag kan också hitta på. Nu ska du skriva en bok du redan har skrivit.
Det du söker där ute hittar du inte här hemma.
Vi började utreda Tom, pappan.
Vi sökte igenom hans bostad och pratade med hans chefer.
Jag minns att jag pratade med er när det hände.
Han slutade innan bussfabriken la ner.
Uppriktigt sagt... så hängde han redan löst.
- Redan före det som hände. - Varför det?
Han var full på jobbet, mer än en gång.
Det är farligt att jobba med maskinerna då.
Han ville alltid låna pengar, och...
...kom inte överens med resten av grabbarna.
- Hur menar ni? - Jag ville inte säga nåt då, men...
Några av killarna hade sett honom gå in på en bögklubb.
De var på honom rätt hårt efter det.
HOMOSEXUALITET KAN BOTAS!
Då är han alltså inget helgon.
Alla har sina svagheter.
Han gjorde inte illa sina barn för det.
Det verkar mindre och mindre troligt att de ens var hans barn.
Devil's Den var en välkänd mötesplats för bögar. Barnen fick inte vara där.
- Om Tom var... - Lägg ner!
Vi vet att de träffade nån annan där.
- Tom skulle aldrig göra så. - Du...
Om det är sant rentvår vi honom.
Men vi måste göra rätt. Du var med på stationen.
Kindt och Blevins vill sätta dit honom.
- Om det inte är han rentvår vi honom. - Men vi får inte ge upp.
Vi ska klara upp det den här gången.
Jag kommer ihåg vad som hände 1980.
- Du borde bege dig hemåt. - Inspektör Hays...
Du är friad från misstanke, som väntat.
- Hur är det med Roland? - Han får behålla benet.
Han klarade sig bra mycket bättre än Diller och Bowen.
Vi har hittat pojkens ryggsäck och flickans tröja.
Båda hos Woodard.
- Det var han. - Va?
Nej, det kan inte stämma. Om det var han finns det luckor.
Det var andra inblandade. Barnen träffade nån.
- Herregud, ni var ju med. - Ser du vad som händer, Wayne?
Pressen framställer hela bygden som dumma lantisar.
- De kan ha fått hjälp med det. - Titta på bevisen, inspektören.
De pekar bara åt ett håll. Till och med kidnappningsbrevet blir logiskt.
Utklippa ord och felstavningar? Det var Woodard.
Var är flickan, då?
Han hade gjort en brännugn av ett par oljefat.
Han måste ha bränt kroppen.
- Är vi säkra på det? - Hon är död.
Vi ska inte dra ut mer på familjens lidande.
Vår ståndpunkt är att Woodard mördade båda barnen. Ta lite ledigt nu.
- Du får nog medalj för det här. - Warren!
Jag vill inte ha ledigt och skiter i medaljer.
Nu räcker det. Han dödade tio personer. Du var där.
Det är över.
Samhället behöver få läka. Det här är första steget.
Lagen tillåter dom in absentia under vissa omständigheter.
Vi behöver ta del av all bevisning och alla protokoll.
- Tolv personer. - Va?
Om man räknar med barnen dödade han tolv personer.
Inte tio.
Bara så att ni inte försäger er.
Kusinen, Dan O'Brien...
Hans kvarlevor påträffades i ett dränerat stenbrott i Missouri.
Kan det kopplas till Tom?
Jag vet inte. Det går inte att säga.
Det som hände Tom, Lucy och hennes kusin Dan...
Vi pratade också med alla poliser som undersökte brottplatsen hos Woodard.
Det var väl vårt nästa steg.
För att man trodde att Tom hade planterat bevisen där?
Tja... Vi var tvungna att undersöka den möjligheten.
Eller att de... kanske samarbetade. Han och Woodard.
Tänk er... Det är fruktansvärt vilka tankar jobbet tvingar på en.
Eller hur?
Jag kanske såg honom. Det är svårt att säga.
- Det var många som snokade här. - Hittade ni ryggsäcken?
Ja, jag hittade den. Sen sa Harris att den såg ut som pojkens.
- Harris James? - Ja.
- Det står att han slutade som polis. - Ja, för länge sen.
Vet ni vad han sysslar med nu?
"Säkerhetschef"?
Hur får jag en sån titel?
Jag jobbade svart på fabriken i fem år samtidigt som jag var polis.
När den här tjänsten blev ledig var jag på rätt plats.
Varför skulle en kommissarie vilja byta karriär?
Och jag har aldrig hört talas om en som jobbar ute i fält.
Det är speciella omständigheter.
Om jag fick er lön skulle jag byta till vilken karriär som helst.
- Har ni sett mitt lönebesked? - Rätt deprimerande ur min synvinkel.
- Fick ni jobbet i maj 1981? - Det stämmer.
Vi har plockat upp Purcellfallet på nytt.
Vi har förstått att ni hittade ryggsäcken.
Nej, jag hittade den inte.
Men jag var först med att känna igen den från efterlysningen.
Vi funderar på varför det tog två dagar att hitta den.
Det tog Gud sex dagar att skapa världen.
Det tog säkert ett gäng lågutbildade poliser två dagar att hitta en väska.
Barnens pappa... Såg ni honom där ute nån gång?
När ni gick igenom brottsplatsen?
Ja, jag såg honom faktiskt stå på fältet tvärsöver gatan och titta.
- Vad gjorde han? - Han glodde bara.
Han tittade på huset, eller det som fanns kvar. Länge också.
Visste ni att barnens mamma jobbade här 1979?
Om hon inte jobbade mellan 22 och 06 såg jag henne aldrig.
Ni var väl där? Under skottlossningen?
Jag haltar ju fortfarande.
Varför lämnade ni trafikpolisen?
Ja, varför gav jag upp hemorrojder och 15000 dollar om året?
Den frågan håller mig sömnlös.
Vad ingår i ett jobb med en sån här lön?
Svintjuvar? Folk som försöker sno ert hemliga kycklingrecept?
Att till varje pris skydda företagets egendom-
- och förebygga risker mot den dagliga verksamheten.
Men jag kan sakna att fördriva tiden med att köra omkring och käka munkar.
- Jag käkar inte munkar. - Jag ser det.
Ni håller kroppen i trim, inspektören.
Tack för att ni tog er tid. Vi ska inte störa mer.
Tog det inte Gud sju dagar att skapa världen?
Han vilade på den sjunde.
Han borde ha jobbat den sista dagen också i stället för att slarva.
Harris James? Han var med och gick igenom brottsplatsen hos Woodard.
Han försvann under utredningen 1990.
- Vet ni vad som hände med honom? - Nej.
Men mamman, pappan och kusinen som nu har hittats död...
Alla som dog i skottlossningen... Den här polisen var på platsen.
Jag undrar om han en dag kommer att hittas i ett stenbrott.
Det kan inte jag veta.
Men det ni precis gjorde kallas "spekulation".
Det leder till projektion, förvränger det man ser och fördunklar sanningen.
Har ni nån gång under de senaste 20 åren-
- tänkt på det enorma antalet döda kring det här fallet?
Jag måste nog tyvärr... sluta för dagen.
Bara fem minuter till? Förlåt om jag pressade er.
Det gör inget, jag är bara trött.
Jag menade bara... Pekar inte antalet döda mot nåt större?
- Sluta nu. - Jag kommer snart till saken.
Du borde ha kommit dit tidigare.
Tack för hjälpen. Arbetar ni mycket med unga flickor?
Det kommer hit en hel del flickor som har rymt från skadliga hem.
Men många försvinner.
Jag känner inte igen henne.
Men det är inte direkt nån bra bild.
Man tror att det kan vara den här flickan som vuxen.
Här är det.
Ja, vi hängde med samma gäng.
Det var väl fyra eller fem månader sen.
- Varför försvann hon? - Läget hade blivit lite skakigt.
Droger...
En av killarna hade fått några tjejer att prostituera sig.
Det blev obehagligt.
Jag stack några veckor efter Mary.
- Kallade hon sig Mary? - Ibland.
Eller Mary Julie.
Ibland Mary July, som Julie, fast July.
"Somrigt", sa hon. Hon hade flera olika namn.
Berättade hon om sig själv?
Hur hon hade det hemma och varifrån hon kom?
Hon nämnde nåt om att hon bodde i ett rosa rum...
Eller... en drottning i ett rosa slott.
Vet ni vad jag tror? Jag tror inte att hon visste vem hon var.
Hon låtsades bara.
Vill ni skriva en bok?
Skriv om vad som händer ungdomar här ute.
Vad som händer unga tjejer.
Anropar D12, kom.
- D12, vi är här. - Nån har ringt tipstelefonen.
Killen ville prata med kommissarie West. Han sa att han kände honom.
- Vadå för kille? - Vi fick ett nummer att ringa.
Varsågod.
- Hänger ni fortfarande ihop? Schyst. - Du är svår att hitta.
Var har du hållit hus?
Vi har inte all tid i världen, så jag håller mig till det viktiga-
- nämligen hur vi äntligen kan skipa rättvisa för Lucy och barnen.
Nu får du fan komma till saken, Dan.
Saken är Toms uttalande i tv och att Julie lever.
Vissa frågor får ni inte svar på utan informationen jag har.
Om du vet nåt som du inte säger kan vi gripa dig här och nu.
Eller åka iväg och spöa på dig tills vi är säkra på att du snackar skit.
- Jag vill ha 7000 dollar. - Jag vill ha en båt.
Det märks att ni inte vet mer nu än ni gjorde då.
Om ni ger mig den summan kommer ni att bli bra mycket klokare.
Mycket av er förvirring kommer att skingras.
Snart får du skallen krossad mot trottoaren där ute.
Jag har blivit spöad sen jag var två, långt innan Lucy flyttade in hos oss.
- Flyttade in hos er? - Ja, hon kom när hon var fyra.
När hennes mamma hade dött.
Hon och jag delade många viktiga milstolpar under uppväxten.
Vi förstod redan tidigt att du inte kan öppna käften utan att ljuga.
Varför skulle vi tro dig nu?
Strunta i mig om ni vill-
- men om ni pucklar på mig lär det här inte sluta väl för nån.
Jag ringde er, för om ni letar efter Julie-
- finns det folk som vill se till att inga frågor kan bli besvarade.
Vilka då?
Folk som inte omförhandlar.
Folk som tjänade på att Lucy dog av en överdos.
Menar du att hon blev mördad?
Lucy hade problem. Hon var självförgörande.
Hon förstod inte när hon skulle sluta.
Hon körde på tills hon fick det hon ville-
- och sen fortsatte hon tills hon fick det hon inte ville.
- Har ni känt nån sån? - Vi låser in honom i en vecka.
- Sen ser vi vad han minns. - Tror ni att hon har en vecka?
Jag är väl bara en galning som har blivit uppslukad-
- av sin egen fantasi och drar historier för polisen.
När ni hotar med att misshandla mig-
- ser ni bara till att sanningen går upp i rök.
Hade hennes öde nåt med Tom att göra?
Ni har verkligen ingen aning, eller hur?
Skulle jag vara rädd för att visa mig på grund av den kuksugaren? Satan...
De som du säger gjorde Lucy illa... Hade det med barnen att göra?
Är det...? Ja! Ja, för fan. Det har bara med barnen att göra.
Vi gör det här på mitt sätt, eller inte alls.
Skaffa fram min summa och möt mig här om ett par dagar-
-så får ni lösningen på era problem.
- Det lär ta mer än ett par dagar. - Ni har inte mycket mer tid på er.
Som sagt är ni inte de enda som letar efter Julie.
Du kan inte vara så dum att du tror att vi bara tänker släppa iväg dig.
Jag kanske var otydlig.
Titta på mig. Jag är bara en galen knarkare som svävar bland molnen-
- och ödslar er värdefulla tid. Jag är en dåre ni borde ignorera...
Jag talar dårskap flytande.
Tick, tack... Tiden rinner iväg för flickan där ute.
De andra som letar efter henne har ett rejält försprång.
Jag ringer er i övermorgon.
Om ni inte hellre vill sitta kvar här och leka arga leken.
Jag kanske är nojig, men om snuten börjar skugga mig kan ni glömma det.
Tack för frukosten.
Har du hört på maken? Tror du att han talar sanning?
Vi måste få fram samtalslistorna från Lucys hotell från två år sen.
Och sen måste vi ta reda på var Tom befann sig när hon dog.
Han struntade ju i Tom.
Tja... Vi borde också försöka få fram 7000 dollar.
Och vi måste hålla koll på slöddret.
Varsågod. Du kan gå.
- Jag vill träffa kommissarie West. - Det är inte mitt problem.
Det var kommissarien. De käkade precis lunch med svinet.
- Kusinen? - Den där morbrodern - Dan O'Brien.
De träffades på nåt fik. Han säger att han vet allt och vill ha pengar.
- I helvete. Låt mig förhöra honom. - Vi ska fixa fram samtalslistor.
Från Diamond Cactus Motel i Nevada.
Lucys samtalslistor från två år sen.
Vilket vettigt tidsfördriv. Var är O'Brien nu?
Vi fick ett registreringsnummer, men han verkar vara på fri fot.
- Du är så barnslig. - Det är jag inte alls!
Du bryr dig bara om dig själv.
Glöm det. Det här var ett misstag.
Hej. Röker du nu?
Nu kan jag nog sluta förvägra mig det.
Ska du fortsätta träffa henne? När hon är klar med filmen?
- Vad menar du? - Du skulle inte passa in i New York.
- Hur visste du? - Jag är fortfarande din pappa.
Dessutom var jag en gång en hyfsad kriminalare.
Jag har dåligt samvete. Heather är en bra kvinna.
Vet hon om det?
Jag måste berätta, eller hur?
- Tänker du lämna henne? - Nej.
Ska du avsluta det här andra?
Sanningen kanske bara sårar henne.
Då sårar du henne bara för att lindra ditt dåliga samvete. Är det rättvist?
Att du mår bättre och hon sämre?
Jag har aldrig gjort nåt sånt här förut. Det ska du veta.
Det var inte planerat. Det var bara...
- Hon var bara spännande. - Spännande, ja.
Det är inte som förr mellan mig och Heather.
Inget förblir som det var.
Jag har synat mig själv en hel del.
Och... jag ställer den här frågan för min egen skull.
Vad är det?
Tyckte du...?
Har jag...?
- Lärde jag dig att hålla tillbaka? - Jag förstår inte frågan.
Det var inte meningen. Jag märkte inte att det hände.
Har du adresserna du ville ha?
Och namnen?
Vad är det du planerar?
Innan du lärde känna mig... var jag aldrig rädd.
Jag kände ingen rädsla.
Jag gjorde saker som vissa tyckte var modiga.
Ni gjorde mig feg.
Jag har varit livrädd sen dagen du föddes.
Du kanske förstår vad jag menar.
Man får inte gruva sig. Och man får inte vara snål.
När det gäller dem man älskar... får man inte hålla tillbaka.
Förstår du? Man får inte hålla tillbaka nåt.
Jag måste ringa ett samtal, farsan.
På grund av de fruktansvärda händelserna för tre dagar sen-
- har utredarna nått en slutsats i fallet med Will och Julie Purcell.
Nya bevis tyder på att Brett Woodard mördade båda barnen.
Vi kommer att sträva efter en dom in absentia-
- på grund av brottens ohyggliga beskaffenhet.
Vi hoppas att alla nu kan börja hämta sig från denna uppskakande händelse.
Har flickans kvarlevor påträffats?
Vi har bevis, men jag kan inte säga mer i nuläget.
- Utredde polisen Woodard? - Han var i högsta grad av intresse.
Var ni nära ett gripande? Blev det droppen?
Det kan tänkas att stressen och skuldkänslorna-
- fick honom att koka över innan han kunde åtalas.
Vi ska ha klart för oss att det var ett självmord-
- där han ville dra med sig så många som möjligt.
Stämmer det att Brett Woodard förhördes tidigt?
- Varför greps han inte då? - För att det inte fanns bevis.
Vi måste följa lagen som skyddar allas rättigheter-
- även så ondsinta människor som mr Woodard.
Mrs Purcell! Har ni nån kommentar?
"Stick och brinn" är min kommentar.
- Har rättvisa skipats? - "Rättvisa"?
Vad fan snackar du om? Vad betyder det ens?
- Här? Nu? - Mrs Purcell!
- Sluta trakassera henne. - Jag vill bara få ut sanningen.
- Annars kan andra förvränga den. - Det är ingen ursäkt.
- Vad fan vill du, läraren? - Jag vill be om ursäkt...
Be aldrig mig om ursäkt. För nåt.
Ni två subbor kan prata ihop er och skriva en egen historia.
Det vore ironiskt om den där skithögen skulle rentvå Tom.
Visst är det märkligt hur snabbt den här stan dog?
Den dog inte. Den blev mördad.
Vi måste följa upp vem som kan ha planterat ryggsäcken och tröjan.
Det kan vara vem som helst.
Jag vill inte släppa Tom än. Han har hemligheter.
Jag vill kolla upp den där kyrkokursen och fler kollegor.
- Men... vart är vi på väg? - Jag kör hem dig.
- Vad trodde du? - Jag ska inte hem. Jag jobbar.
- Jobbet finns kvar i morgon. - Kom igen nu.
O'Brien? Vi har fått vittring nu.
Vi lägger upp en plan och hör oss för om den homosexuella undre världen.
Lägg av nu. Om du inte vill åka hem, så åk inte hem.
- Skyll inte på jobbet. - Vi jobbar på olika sätt.
- Ja, det gör vi allt. - Jag sa ju det.
Och jag höll med. Därför är jag där jag är och du...
- Vadå? Jag vadå? - Du är du.
- Stanna bilen. - Vad är det?
- Stanna biljäveln. - Vad dramatisk du är.
Sårade jag dig? Ska du göra världens sorti nu?
Fy satan, vad omogen du är!
- Vart är du på väg? - Jag struntar i schemat. Jag jobbar.
Om folk ser en svarting som du smyga omkring lär du bli skjuten!
Idiot.
Tom "Purses". Vad fan gör du här?
Du är rapp i käften, du. Men för att vara så smart är du rätt slarvig.
Samma hak där du silade metamfetamin när du inte snyltade på oss.
Jag känner inte för att prata gamla minnen just nu, Tommy.
Det finns en rastplats längre bort.
Jag såg ett glory hole i ett av båsen om du är uttråkad.
Du vill visst ha pengar? Vi låtsas att varje kula är värd 1000 dollar.
Tänk efter nu, Tom. Du har inget otalt med mig.
Vi är inte bästisar, men det här är onödigt.
Du vet nåt, din jävel. Vad vet du?!
- Vad vill du sälja till snuten? - Ta bort pistolen, Tom.
Du gör mig väldigt nervös.
Har du druckit? Jag trodde att du hade lagt av.
- Vad vet du? - Ingenting!
- Skitsnack! - Okej, vänta!
Vänta, vänta, vänta! Jag ska berätta. Jag ska berätta.
Upp med dig, din jävel.
Jag skjuter kuken av dig. Sen knäna, och kanske öronen.
- Vad snackar du om? - Julie!
När du bodde i Wills rum spionerade du på henne!
Du såg henne klä på sig genom ett hål i garderoben!
Det skulle jag aldrig göra! Jag vet inte vad du pratar om.
Jag får fundera på var jag ska sätta den sista kulan.
Lyssna på mig, för fan! Lyssna!
Jag vet inget om nåt hål.
Jag skulle aldrig göra nåt sånt. Julie var...
Var är hon?! Var är min dotter?
- Jag vet inte! - Du ljuger!
Undrar du inte hur Lucy fick råd att sticka?
Vad levde hon på i åtta år innan hon dog?
- Säg vad du menar, för fan! - Jag menar...
Jag vet vem som betalade henne.
Jag vet vem som betalade och vem som skulle ogilla om hon bad om mer.
Det var det enda jag skulle ge snuten! Bara det!
Ett namn. Helvete... Bara en snubbes namn!
Okej, din dumjävel.
Ge mig ett skäl att inte döda dig.
De skickade lappar.
Barnen skickade lappar genom hålet i väggen.
Det var det de hade det till.
Ja, så var det. Det stämmer.
Den där regissören...
Hon tog upp Harris James igen.
Är du säker på att du vet vad du håller på med?
Om jag inte gör det...
Vad var det O'Brien sa? "Jag är bara en galning."
Jag har en lista med namn och adresser.
En före detta städerska, Hoyts familj, Harris James änka...
Vad tror du att vi ska åstadkomma?
Jag ska slå en drill.
Roland...?
Tjena.
- Hur är det med dig? - Bara bra.
- Hur är det med dig? - Bra...
Bra.
Du sitter mycket här inne, va?
Jag sover nog inte så mycket.
Vad är det?
Gör mig en tjänst och gå bort till fönstret.
Titta om det står en mörk sedan längre ner på gatan.
Okej.
Nej. Det är inget där.
- Okej. - Har du sett en bil?
Hur har du haft det, Roland?
- Du har visst läst en del? - Ja.
Jag läste aldrig hela. Men hon blev inte arg.
- En vacker kvinna. - Ja, det var hon.
Ja...
Det är 2015, eller hur?
Det stämmer, kompis.
"Ett försvunnet barn är ett tomrum som ekar i dåtiden och i framtiden."
"Det omfattar inte bara de rum där ni var tillsammans, men inte längre..."
"...eller ens de rum ni aldrig kommer att beträda ihop."
"Frånvaron går djupare än så."
"Den innebär vetskapen om att i varje rum du nånsin kommer att gå in i"-
- "borde barnet vara, men är inte där."
"Och dina minnen blir symboler för frånvaron."
"Ett försvunnet barn är en berättelse som aldrig får ett slut."
Mrs Hays svarar på era frågor och sen signerar hon böcker här borta.
Tack. Finns det några frågor?
Menar man... att flickan är vid liv nu?
Man hittade nyligen fingeravtryck, ja.
Jag skriver om den pågående utredningen nu.
Har ni nån teori om var hon kan vara?
Har polisen det?
Nej... Ingen vet.
- Är ni...? - Och er bok, då?
Har ni nån teori här? Har ni nån som helst aning om var hon är?
Den här...
Jag skrev den när hon förmodades vara död.
Ni vet alltså ingenting?
Ni bara... Ni bara håvar in era pengar...
- ...och tjänar på deras lidande. - Hon har inte...
Ni borde skämmas!
Dockorna...
TILLTRÄDE FÖRBJUDET STÖR EJ
Vad i helvete...?
Julie?
Text: Hanna Måhl Åsberg www.sdimedia.com