-Vil du ha melk eller sukker? -Svart.
Slo du inn døren min så vi kunne ha oss en stirrekonkurranse?
For lenge siden ga du meg en papirlapp med navnet på en mann.
-Det gjorde jeg. -Fordi du visste hva jeg ville gjøre.
Jeg visste hva jeg selv ville gjort. Deg visste jeg svært lite om.
-Hvem var den mannen for deg? -For meg? Ingen.
Et tilfeldig latino-dophue. Jeg fikk informasjon og formidlet den videre.
For å skaffe deg utpresnings- grunnlag hos en sheriff-fullmektig.
Det skadet heller ikke. Men jeg har en rettferdighetssans, det vet du jo.
Det var derfor dette overrasket meg slik.
Men navnet på den lappen; hvem nå den mannen var...
...så var det ikke han som forvoldte min kone skade.
-Hvordan vet du det? -Fordi de tok den fyren sist måned.
-Med DNA-spor. -Det var jeg ikke klar over.
Jeg trodde at informasjonen stemte.
Så ikke noe av dette er nytt for deg? Du har aldri hatt kontroll på sakene.
-Skal vi slåss nå, Raymond? -Jeg hadde vært annerledes.
Av alle løgnene folk forteller seg selv, er nok det den vanligste.
Jeg kunne ha... Du lurte meg opp i stry.
-Jeg solgte sjelen min for ingenting! -Det var ikke jeg som kjøpte den.
Du ville slå kloen i en purk, så du utnyttet min kones tragedie-
- for å få meg til å drepe noen! -Jeg fikk deg ikke til noe som helst.
Jeg ga deg et navn, og du fattet selv en beslutning.
Det var en beslutning du hadde i deg lenge før alt dette skjedde.
Du hadde den alltid i deg, liggende latent.
Brukte du ikke den mannen for å være det du alltid ventet på å bli?
Alt dette, likesom det med din kone, er bare unnskyldninger.
Trodde du at du var Supermann før dette?
Avfinn deg med saken. Tror du at jeg ville gjort noe annerledes?
Om den slags hindrer en i å komme til himmelen, så vil jeg heller ikke dit.
Hvem ga deg det navnet?
En fyr som en av fyrene mine kjente, så vidt jeg husker.
Han fortalte meg om deg, og om dop- huet som hadde pratet om voldtekten.
Jeg hadde aldri hørt snakk om fyren før den tid, ei heller deg.
Men han var et avskum, så pass vet jeg.
Jeg spurte ham ikke engang om noe.
Han fyren... Jeg bare...
Vil du komme deg ut? Det står du fritt til.
Du har ikke vært sterk nok til å takle dette på en stund.
Jeg er ikke interessert i en skudd- veksling på det jævla kjøkkenet mitt.
Og jeg ønsker ikke å se deg dø.
Hverken for min hånd eller hånden til en av karene mine.
Jeg lurte deg ikke, og jeg er ikke din utvei til selvmord.
Delstatens jord begynner ved skogen. Vi ser etter branner og hvetegårder.
Noen av disse uthusene har stått her siden 30-tallet.
Åstedet synes å ha stått slik i flere uker, kanskje mer. Det er tilsmusset.
-Vi prøver, men finner neppe mye mer. -Hva vet dere?
Blodet stammer fra en kvinne. Døde gonoré-bakterier.
Kjør et detaljsøk av området og skaff meg en likhund.
Herregud, har ikke du nok å gjøre? Overlat dette til Sonoma-sheriffen.
Blake har omsatt jenter bak ryggen på deg, og utenom klubbene.
Det er ingen stor overraskelse. Ærgjerrigheten hans fordervet ham.
Det er større enn du tror. Han har en spesialstall med ungen til Chessani.
Jenter fra østblokken som opereres hos Pitlor for å bli førsteklasses.
Han kan fortelle meg resten. Ikke bekymre deg.
Kjenner du til disse festene de arrangerer?
Rike menn, politikere, og byggherrer.
Caspere pleide å delta på dem. Avtaler inngås.
Jeg vil du forteller meg hvem som tipset deg om voldtektsmannen min.
-Gi meg tid, så skal jeg finne ham. -Er du sikker på at du har nok tid?
Å henge i en tynn tråd er ikke det samme som å blø i hjel, det vet du.
Jeg er tilbake i korridoren, denne gangen på lovlig vis.
All den gamle dritten du har hisset deg sånn opp over, kan forsvinne nå.
Delstaten og påtalemakten følger med på situasjonen. De vil ha min hjelp-
-med å finne piken som pantsatte de greiene som førte til skytingen.
Irina Rulfo.
Vi er også på utkikk etter henne.
Jeg har tenkt å løfte opp den andre hånden min nå.
Og nå må du for faen ikke skyte meg, Raymond.
Hjelp meg med å finne harddisken, så gir jeg deg mannen som forledet deg.
-Hvem vil ha tak i harddisken? -En forretningsforbindelse.
Det kan være mye ømtålig materiale å finne på den disken.
-Hvor har du tenkt deg nå? -Ut og se om jeg kan få drept en fyr.
Om du har skulle finne på å rette en pistol mot meg igjen...
...så ikke la meg merke hva du har fore.
Jeg vil gjerne prøve å unngå det, Frank.
Bra.
Du er muligens en av de siste vennene jeg har igjen.
I så fall er det ganske forjævlig.
Dette har forbindelser til Vinci, Caspere og de festene vi snakket om.
Den forsvunne piken, Vera, tok sin siste telefonsamtale fra den hytten.
Ifølge Casperes GPS, befant han seg her - hvor en kvinne ble nedslaktet.
-Det er korrupsjon jeg er opptatt av. -Kanskje slikt besegles på festene.
-Dette er viktig; noen har dødd her. -Noen dør hvert eneste sekund.
Jeg har fått instrukser. Vi tar over nå, om dere ikke har noe imot det.
-Dette kan kobles til en forsvinning. -Og vi deler gjerne våre oppdagelser.
Kjenner du til noen fester som holdes her? I en hytte noen kilometer unna?
Det kan jeg ikke si. Landjorden er privat, skogen tilhører delstaten.
-Den ble solgt for et par år siden. -Ingen lyd fra skogen, ikke noe bråk?
-Dette er mitt åsted, miss Davis. -Så kom i gang med arbeidet, sheriff.
Jobb videre med jentene og festene. Og du undersøker det med diamantene.
Finn ut hvor de kom fra, så finner vi kanskje ut hvem som tok dem.
-Hva gjør Velcoro på? -Leter etter Rulfo-jenten.
Hva vil du?
Jeg trodde jeg hadde tatt livet av deg.
For elleve år siden, sånn omtrentlig.
-Kanskje får jeg fremdeles gjort det. -Sier du det?
Hvem drepte du istedenfor?
Det var en kvinne, 29 år gammel. I september 2004.
En advokat, med mørkebrunt hår.
I et underjordisk parkeringshus, nede i byen.
Du husker det nok.
De sier jeg har gjort så mangt.
Jeg har en hjerneskade. Jeg glemmer ting.
Jeg føler min advokat burde vært til stede nå. Hvordan kom du deg inn hit?
Hun var min kone.
Jeg var politi den gang.
Du aner ikke hva du har kostet meg.
-Glem det; samme hva det handler om. -Du fikk med deg hva det handler om.
Jeg trengte å se deg inn i øynene.
Det var deg.
-Og du ligner ikke engang på ham. -På hvem?
-Øynene mine minner like mye om dine. -De kommer til å la deg få svi.
-Det gjenstår å se. -Da får du helst håpe at de gjør det.
Se meg i øynene, din tomsing. Ser det ut som jeg farer med sprøyt?
Om du ikke får livstid, har jeg tenkt å flerre av huden din med et rivjern.
Jeg tar pikken først. Så skjærer jeg av nesen, leppene og ballene dine.
Og jeg skal sørge for å holde deg i live underveis.
Og om du skulle få livstid, så kanskje jeg gjør det likevel.
Akkurat som jeg sa.
Vent! Hvem er du?
Du snakker med feil mann! Jeg vet ikke engang hvem du er!
Jo da, du vet hvem jeg er. Du var bare ikke klar over det.
Da du nevnte blå diamanter, kom jeg til å huske på noe.
Opprørene i 1992. Det var ingen god tid for forsikringsbransjen.
Det kan godt være dem. 2,5 millioner i blå diamanter, med Peruzzi-sliping.
Jeg tror det er disse det er snakk om. Sable Fine Jewelers i Hollywood.
Et ran den 30. april 1992.
Du må forstå hvordan det var på den tiden.
Det ble startet branner overalt. Snikskyttere som skjøt på politiet.
Stridsvogner i gatene. Og overalt spilte man "Fuck the Police"...
Mange av folkene våre hoppet simpelthen av.
Ranet mot Sable Fine Jewelers. 2,5 millioner i blå diamanter.
Ja, du pratet med meg på telefonen. Et dobbeltmord, på butikkeier-paret.
Konen var gravid. En viss Margaret Osterman.
Jeg husker navnet hennes.
Rapporten nevner ingen mistenkte, ingen folk av interesse, ingenting.
Stedet ble plyndret like etter ranet, så åstedet stod ikke akkurat urørt.
Og det var ikke vanlige plyndrere som stod bak.
Overvåkningsbildene var blitt borte. Og de to personene ble henrettet.
De visste hva de gjorde. De opptrådte nærmest taktisk.
Og disse stakkars barna...
Leonard og Laura. De ble vitne til det hele, eller hva?
Herre Jesus...
Var du nødt til å vise meg dette?
De gjemte seg i et av utstillingsmontrene.
Og de måtte bli sittende der en god stund.
Gjemme seg slik, mens foreldrene lå der...
Jeg hadde firedoblet arbeidsmengde. Opprørene overveldet systemet vårt.
Om sakene ikke ble løst raskt, gikk man bare videre.
Og barna hadde ikke noe å bidra med?
De var knapt i stand til å snakke.
Piken var rundt fire år, gutten var litt eldre.
Og mennene hadde på seg masker.
Det var nok alt.
De endte opp i fosterhjem.
-Har du selv barn? -Ja, ett på vei.
Herregud...
De ungene tok helt knekken på meg.
Å oppleve noe slikt, og siden ende opp i det systemet...
Alt det der, omgitt av en by i ferd med å brenne til grunnen.
Dra til Kali Klub i Ventura neste lørdag klokken 18.00.
Si at du er meg, og si at du ser etter Bogdan.
Kle deg som du er verdt 2000 dollar natten. Det vil du trenge hjelp med.
En buss vil kjøre deg dit festen holdes, etter sigende.
Dere får ikke ta med mobiler eller håndvesker; det må dere gi fra dere.
Greit nok.
Du vil befinne deg blant utallige menn som forventer seg villig sex.
-Hva har du tenkt å gjøre med det? -Jeg finner nok på noe.
Webcam-typene var ille nok, men dette her er vesentlig verre.
Thena, jeg er politikvinne, jeg vet å ta vare på meg selv.
Du får ikke ta med deg noen kniv inn dit. Eller noe som helst annet.
De vil ransake dere fra topp til tå, og tvinge dere til å kle av dere.
Det er det jeg har hørt.
Er det alt jeg trenger å vite?
Jeg laget den der til deg,
Med en forestilling om en kvinne som drukner på tørt land.
Jeg skjønner meg ikke så godt på kunst.
Jeg skjønner bare ikke hvorfor du anstrenger deg slik for å være alene.
Jeg synes ikke det krever store anstrengelsen.
Jeg har vært her i 10 min, og du har holdt meg unna med konstant knivlek.
Jeg var midt i en treningsøkt da du banket på.
Greit, har du noe å tilføye angående denne festen?
Bare det at... Uansett hva dere har planlagt...
Når du går på den bussen, er det bare pule eller pigge av som gjelder.
Det er vanskelig, det kan jeg ikke nekte for. Han fylte opp dette huset.
Han elsket dere begge mer enn noe annet.
Alt han noensinne gjorde, var for familiens skyld.
Jeg vet at dette virker tåpelig, men...
Dette er ingen trøst. De var hans, Joyce.
-Han Blake-typen står ikke utenfor? -Nå, mener du?
Nei. Kjenner du ham?
Han dukket opp her like etter begravelsen.
Spurte hvordan det gikk, og kom med kondolanser og den slags pisspreik.
Og da han var ferdig med å prate piss?
Han spurte om Stan hadde fortalt meg noe som kunne lede dem til morderen.
-Hadde Stan fortalt deg noe slikt? -Nei.
Han forvaltet ikke ting for deg, slik som denne Blake, eller hva?
Det er bare et spørsmål om ferdigheter. Jeg forgudet Stan.
Mikey vet ikke hva han skal ta seg til.
Stan var en fantastisk far.
Ikke som mange andre...
Jeg tenker på den lille gutten min som vil måtte leve uten...
-Beklager... -Det går bra...
Dette er et radarusynlig bombefly...
Det kan frakte åtti "smarte bomber", hvilket betyr at de aldri bommer.
Det kalles "The Spirit".
Du er kanskje ikke så interessert i den slags lenger? Det gjør ingenting.
Det dreper folk.
Kanskje du heller vil se på TV? Jeg tok opp Cardinals-kampen?
Vi kan se på "Venner for livet"? Det går jo hele tiden.
Er ikke det showet 20 år gammelt? Jeg hadde en dame som pleide å se på det.
Hva er det du skriver på? Foregår det noen dramatikk jeg ikke får med meg?
Vennligst begrens interaksjonen vår. Jeg ble tilkalt for å observere.
For all del, kompis. Finn noe "Venner for livet".
Var det faren din som lærte deg det der?
Faren min hadde aldri tid til sport.
Skal vi sette oss et øyeblikk?
Faren din var en ordentlig god mann.
-Han var en av de aller beste. -Det vet jeg vel.
Folk trenger ikke å gjenta det hele tiden.
Det kommer til å være tøft en stund fremover.
Men du kommer til å klare deg, for du bærer ham med deg.
Du har hans kampvilje i deg.
Og noen ganger...
Noen ganger skjer det slikt som deler ens liv på midten.
Det oppstår en fortid og en ettertid.
Jeg har gått gjennom fem sånne hittil.
Og dette er din første.
Men om man gjør bruk av det vonde på riktig måte...
Om du bruker det riktig, så...
...vil det gjøre deg bedre og sterkere.
Det gir deg noe som de fleste ikke besitter.
Og selv om dette kjennes forferdelig og feil...
...så kan sorgen forvandle deg til et bedre menneske.
Det er det smerten formår. Den viser deg hva som fantes der inne.
Og inne i deg...
...finnes det reneste gull. Det vet jeg sikkert.
Det visste faren din også.
Rent, bunnsolid gull. Det er det du sitter på.
Har du utbytte av dette her? Trives du i jobben din?
Vennligst avstå fra å interagere med meg, mr Velcoro.
Har moren din nevnt at det kan komme noen forandringer?
Hun sa at vi to kanskje ikke vil sees like ofte.
-Synes du det er greit? -Nei, jeg synes vel ikke det.
Men om saker og ting skulle forandre seg...
...så kommer de kanskje til å fortelle deg ting om deg, og om meg.
Men uansett hva de skulle si til deg...
Uansett hva de sier og forteller deg, så er jeg din far og du min sønn.
Og jeg kommer alltid til å være glad i deg.
Greit.
Hva skjedde i kveld, Ray? Tror du det hjelper å sende ham hjem tidligere?
Jeg har et forslag å komme med.
-Jeg har tenkt å legge på nå. -Nei, vent, vær så snill.
Ikke legg på, er du grei.
Du vinner.
Jeg prøver ikke å "vinne", Ray.
Det er nok best om vi overlater resten til advokatene våre nå.
Bare hør på meg, ikke legg på.
Jeg vil ikke bestride det med foreldreretten, OK?
Han er din.
Jeg vet at han får det bra sammen med deg og Richard.
Mener du alvor nå?
-Du er full igjen. -Nei, hør på meg.
Glem hele farskapstesten. Ikke fortell ham om det.
Fortell ham aldri hva som skjedde, eller hvor han kommer fra.
Han burde ikke trenge å få vite det. Bare la ham tro at jeg er faren hans.
-Så skal jeg fordufte. -Men det...
Det er for min egen skyld, Ray. Jeg må få klarhet i det.
Jeg ber deg...
Vær så snill å aldri fortelle ham det.
Da skal jeg holde meg unna.
Jeg skal ikke bestride noe som helst.
Og jeg skal aldri oppsøke ham igjen.
-Vennen min... -Bare si ja.
Vær så snill, bare si ja til det.
Så skal jeg forsvinne fra livene deres for godt.
Greit. Ja, det er greit, jeg skal gjøre det.
-Lov meg det! -Jeg lover.
Takk. Takk for det. Takk.
Hun heter Irina Rulfo. Hun tilbrakte noe tid med en av karene deres.
Han strøk med i den skuddvekslingen for en stund siden.
Du er jo en del av Santa Muerte. Kjenner du henne?
-Det er ingen gjeng, slik du tror. -Nei, det er vel en jævla bokklubb.
Du jobbet for Ledo Amarilla og solgte hans billige, meksikanske brunstoff.
Hvor kan jeg finne Irina?
Du har andre ekstremiteter som ikke vil leges like lett.
Jævel! Jeg vet ikke!
Hvor skal jeg begynne å lete?
Hvor holder disse råtne dego- fittene hus? Hvor bor hun hen?
Tusen dollar blankt. Ellers havner den neste spikeren i øyet på deg.
De har et sted i El Monte.
Dette kommer til å gjøre vondt.
Diamantene stammer fra et uløst ran, begått under opprørene i '92.
Et dobbeltmord i en juvelforretning.
Ingen mistenkte.
-Fant du ut noe mer om Rulfo-jenten? -Neh.
Sikker på at du vil gjennomføre dette festoppdraget?
Jeg vil ikke gå til Davis med dette før vi er sikre på at vi har noe.
Med tanke på hva slags menn som går på disse greiene, hvem vet?
Han mener bare at det er du som setter ræven på spill her.
-Ja. -Vi holder øye med deg.
-Vi skygger bussen. -Jeg kan ikke ta med meg noe inn.
En transponder.
Stapp den opp et sted.
I skoen din, for eksempel?
Vi følger etter, og oppretter en sikkerhetssone rundt stedet.
Om jeg er nødt, så tar jeg meg inn.
Om prøv å unngå å knivstikke noen, om du ikke absolutt må.
-Hva var navnet ditt igjen? -Athena.
-Frilanser? -Ja.
Du er litt eldre enn du påstod, men du har noe.
-Greit, inn på bussen med deg. -Strekk ut hendene.
Greit, du kan gå.
Kom igjen. Få se hva du har med deg.
Kom igjen nå.
Du får den tilbake i morgen. Ikke vær ugrei nå, din hurpe.
Sånn, ja.
Kom du hit for å prate litt mer?
Jeg visste ikke at det var ditt sted. Enda en ting å ha gjort før man dør.
Et meksikansk skurketreff med ekte meksikanere!
Hun sitter på bussen foran oss. Du kan ta oss igjen nå.
Oppfattet. Vi tar min bil når de har landet.
En type ved navn Ledo Amarilla.
Purken sprengte ham i fillebiter for noen måneder siden.
Det gikk slik på bakgrunn av at fruen hans solgte noen stjålne gjenstander.
Jeg leter etter henne, det er alt.
Høres ut som du vil inngå en avtale. Men du ville jo ikke ha partnere?
Hun heter Irina Rulfo. Amarilla fungerte som halliken hennes.
Jeg ønsker bare en prat med henne.
Om dere vet hvor hun er, eller hvordan jeg kan få tak i henne,-
-så kan vi snakke forretninger.
Vi har ikke lenger behov for å inngå slike avtaler.
Jeg har to beskyttede klubber. Om dere hjelper meg,-
-kan dere selge sakene deres via dem, tre kvelder i uken. I ett år.
Ved årets slutt reforhandles avtalen, basert på gjensidige prestasjonsnivå.
Hva skal du med denne piken? Om vi nå kan få tak i henne.
Jeg vil ha svar på noen spørsmål. Mannen hennes svindlet en kar,-
-som var i besittelse av noe.
Det første året krever jeg ingen provisjon.
Dere beholder det dere drar inn. Med 100 % garanti.
Vi ber henne slå på tråden. Kanskje.
Det er en begynnelse.
Men før eller senere er vi nødt til å treffes ansikt til ansikt.
-Hva er det der? -Ren ecstasy, liksom. Det er toppers.
-Det holder deg i godt humør. -Ah, ja.
Gap opp.
-Jeg vil vite hvor hun er. -Oppfattet. Jeg går nærmere.
For deres fornøyelse, mine herrer!
Telefon, sjef. En jente, hun høres spansk ut.
-Frank Semyon. -Jeg heter Irina.
-Du ville snakke med meg? -Ja, det stemmer.
Kan vi treffes? Jeg vil diskutere Ledo, og det som skjedde med ham.
-Jeg kan betale deg for tiden din. -Nei, vi prater på telefonen.
Ifølge politiet pantsatte du ting fra Ben Casperes hus. De ledet til Ledo.
Hvordan fikk du tak i de greiene? Var det virkelig Ledo som drepte Caspere?
En mann ga dem til meg. Ga meg 500 dollar, samt det jeg kunne få i pant.
-Kan du beskrive ham? -Tynn. Hvit.
Han var purk, men bar ikke uniform.
-Hvordan vet du at han var purk? -Jeg vet å kjenne igjen en purk.
Jeg tror jeg har sett ham tidligere. En eller slags sjef.
Kan vi treffes? Jeg kan vise deg noen bilder, så kan du peke ham ut.
Jeg snakker ikke med flere hvite menn nå. De tvang meg til å ringe.
Du kan la folkene dine bli med deg. Ingen triks, du kan føle deg trygg.
Jeg gir deg tusen dollar for å peke ut mannen.
Sì, greit.
Som lovet. Nå har du truffet henne.
Vi tar torsdags-, fredags- og lørdagskveldene på klubbene.
Kostnadsfritt, som du bebudet.
Og neste år reforhandler vi. Som du bebudet.
Hva faen skulle dette være godt for? Hvorfor skade piken?
Hva faen er i veien med dere?!
Du hørte jo hva hun sa. Ludderet jobbet for purken.
Frank?
Ja.
-Faen i helvete... -Jeg har holdt øye med deg, frøken.
Jeg tenkte: "Det der er en real dame. Noe annet enn disse småpikene."
De later som om de er med på notene, men det er bare tomme blikk.
For meg handler det minst like mye om dialogen, forstår du.
Jeg kan prate jobb hele dagen, men du vil nok heller gjøre noe annet!
Tolv millioner dollar får ikke plass i en portefølje.
Utvekslingen går trygt for seg. Vi kan legge pengene inn i systemet,-
-som reklamekostnader og investeringsoverskudd.
-Slik dere gjorde med Semyon? -Avtalen var mellom ham og Caspere.
Investeringer fra dine folk er verdt betydelig mer for oss.
Og nyt kvelden. Den beste tiden for å slutte allianser, er ved fullmåne.
En nasjons styrke avgjøres av to faktorer:
Dens energiressurser, og dens kapasitet for krigføring.
Åh, ja, her har vi det...
Vil du se på en stund? Jeg har slik glede av den naturlige tilstanden...
Du er nå den søteste lille jenten jeg noensinne har sett!
Jeg har hørt at det finnes en enhjørning i den skogen.
Vil du hjelpe meg med å lete etter den?
Bare slutt deg til dem, du. Jeg følger på om et øyeblikk...
Unnskyld meg, jeg må til baderommet. Jeg er straks tilbake.
Kom tilbake med én gang etterpå. Ikke tving meg til å oppspore deg, frøken.
Jeg skal bare vaske meg litt, og ta på meg parfyme.
Enkelte av dem smaker bedre enn andre.
Vera?
Vera Machiado? Herregud...
Jeg er en venninne av din søster, Dani. Jeg skal få deg ut herifra.
-Nei... -Kom igjen nå, kom igjen.
Reis deg opp. Kom igjen.
Jeg vet jeg sa at jeg ikke ville måtte gå og lete etter deg...
Stopp der!
Hva faen gjorde du?
Herregud! Ta henne! Kom igjen!
Skynd deg!
-Hvem er hun? -Min savnede person.
Velcoro er og henter bilen. Kom igjen! Helvete heller...
Bli der!
Du må løpe! Du må løpe! Kom igjen, skynd deg!
Helvete heller! Kom igjen nå...
Kom igjen, der er han!
Kjør!
Slå av lysene.
-Hvem er piken? -Bezzerides' savnede person.
Jeg fikk med meg disse greiene.
En handel skal finne sted. De samme landområdene vi pratet om.
-Faen. Hva skjedde? -De ga meg et eller annet.
Jeg tror jeg drepte noen.
Herregud... De jævla drittsekkene.
Disse kontraktene har navnetrekk over hele fjølen.
Tekst: Hilde Jørgensen www.btistudios.com