EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
New York må vara staden som aldrig sover,
men det hindrar den inte från att ligga runt.
Men jag klagar inte.
Otrohet är bra för affärerna.
Det är en stor del av jobbet att leta efter det värsta i människor.
Jag har visat mig vara en stjärna på det.
Folk anlitar mig för att rota fram skit.
Och det gör jag.
Det borde inte förvåna dem, men det gör det.
Den subban! Ligger hon med min bror?
Och då måste de fatta ett beslut.
Lugn.
Ett: Gör nåt åt det.
Hon går bakom ryggen på...
Eller två: Lev i förnekelse.
Skjut budbäraren.
Hon har förstört mitt liv.
Påstå att jag njuter av att sabba ditt ruttna liv.
ALIAS UTREDNINGAR
Alternativ två funkar sällan.
Och så var det räkningen.
Folk gör dumma saker.
Jag försöker hålla mig undan.
Det funkar för mig.
TRISH TALK VARDAGAR PÅ WNEX
Oftast.
Jessica, har miss Hogarth bett dig komma?
Ja.
- Du ljuger, va? - Ja.
Har du nåt?
- Du gillar ju inte mig. - Jag menade jurister i allmänhet.
"Det bolagiserade Amerikas hantlangare."
Vi har anställt en detektiv på heltid.
- Han är inte lika bra som jag. - Jag erbjöd dig jobbet och du sa nej.
Det var inte personligt. Jag föredrar frilans. Inga band.
Du sa det, med en imponerande rad kraftuttryck.
- Får jag skylla på onykterhet? - Det handlar om proffsighet.
Du är oberäknelig och labil.
Och effektiv. Du gav mig åtta jobb som ingen annan klarade av.
Och därför har jag också blundat för flera klagomål
och hållit tyst om dina metoder.
Du skyddar inte mig. Du behöver mina metoder.
Jag tänker inte tigga om ett fall.
Men jag tänker be dig, eftertryckligt.
Ägaren till flera herrklubbar ska delges en stämning.
Han heter Gregory Spheeris.
En exotisk dansare föll av scenen när en stång lossnade.
Hon fick en hjärnskakning och bestående hjärnskador.
Han menar att hon var lika dum innan.
- Vem representerar du? - Dansaren, så klart.
Den stackars hjärnskadade dansaren? Och?
Andra som är intresserade av Spheeris egendom.
Tur. Jag hann ifrågasätta hela min världsbild.
Spheeris är svår att delge på grund av livvakterna.
Din specialitet.
Nu gillar jag dig bra mycket mer.
- Gregory Spheeris kontor. - Hej.
Jag ringer från Cal Jamshahis kontor.
Jag heter Karen Accord.
Nej, det gör du inte.
Jo.
Från Vanderbilts fanvakt?
- Just det! - Det här är Magda Simms!
Herregud, Magda! Vad bra. Du måste hjälpa mig.
Varför då? Varför viskar du?
Jamshahi härjar om nåt möte med mr Spheeris,
men jag vet inte när det är.
Mr Spheeris har inga möten idag.
Nej, det är inget sånt möte, utan...
Lunch eller middag? Jag kan inte läsa hans handstil.
Åh, nej. Nu kommer han.
Drinkar, kanske? Imorgon kl. 19.00?
- Men han sa inget om Jamshahi. - Det måste vara det. Var då?
Soho House. Det är endast för medlemmar.
Tack ska du ha. Jag ringer dig sen.
Fan också!
Helvete!
I mitt jobb måste man veta när man ska gå vidare.
Men vissa fall är svåra att släppa taget om.
Två minuter på löpband, 20 minuter på en hamburgare.
Du vill göra det. Det vet du.
Main Street.
Birch Street.
Higgins Drive.
Cobalt Lane.
Okej.
Fan.
Fan, Malcolm. Du skrämde skiten ur mig.
- Vad gör du i min lägenhet? - Det här är min lägenhet.
Det är därför det inte är knaprigt.
- Din dörr är trasig. - Det visste jag inte.
Du försöker distansera dig med sarkasm.
Och ändå är du kvar här. Gå hem nu, för fan.
Ursäkta, är det du som är Jessica Jones?
- Ja. - Vi har försökt ringa dig.
Telefonen har varit paj.
Men det är du som är privatdetektiv Jessica Jones?
Ja, det stämmer.
Jag heter Barbara Shlottman och det här är min man Bob.
Vi kom hit från Omaha för att hitta vår dotter.
Hon är inte borta om hon ringer oss en gång i veckan.
Hon kan ha gått med i en kult!
Kom in.
- Skruvarna ser ut att vara utslitna. - Det vore inte första gången.
HANTERAS VARSAMT
Ta det från början.
Hope studerar på NYU med idrottsstipendium.
Friidrott. Hon är lagkapten.
För en månad sen ringde hon och sa att hon skulle ta en paus.
Det är inte alls likt henne.
Hon flyttade ut från sin lägenhet. Vart vet vi inte.
När hon hoppade av laget tog vi flyget hit.
Har du ett vattenpass? Jag kan fixa den.
Nej, det har hon inte, Bob.
Vi vände oss till polisen.
De sa att det saknades bevis för att ett brott hade begåtts,
och nån på stationen rekommenderade dig.
Hänvisade polisen er till mig?
- Är det ovanligt? - Nej, då.
Har Hope haft problem förut?
Nej. Hon har alltid varit otroligt disciplinerad.
Epoxylim, då? Jag kan limma skruvarna, men...
Sluta pilla på den jäkla dörren nu!
Ska jag lämna en kvinna som bor ensam i den här stan utan lås och dörr?
Det är farligt!
Det funkar inte.
Jag tar betalt per timme, plus omkostnader.
Jag tar fram ett kontrakt.
Familjen Shlottman.
Bob, byggnadsentreprenör. Barbara, revisor.
Inte förmögna, men med rent mjöl i påsen.
En son, Owen.
En dotter, Hope.
Friidrott, ännu mer friidrott.
Jisses, ännu mer friidrott.
En vän.
- Jag spelar ikväll om du vill komma. - Absolut.
Det var öppet.
Sluta filma.
Jag ska göra en experimentell film om ett år av mitt liv, så...
Fascinerande.
Jag hittade honom på nätet.
Plötsligt behövde jag en rumskompis. Tackar, Hope.
Du är sur på henne.
Allvarligt, fimpa kameran nu, Coppola.
Nej. Det är en kontinuerlig tagning, helt utan avbrott.
Titta, ett avbrott.
Du har förstört mitt konstverk!
Ett barmhärtighetsmord. Var är Hopes grejer?
Jag skulle sälja dem för att få in hyran. Jag fick ihop 98 dollar.
Det finns en låda med hennes skräp i min garderob.
Hämta den, då.
Hon är inte borta. Hon är med den där killen.
Har hon en kille?
Så klart. Varför skulle ens bästis annars skita i en?
Hon sa inget om honom till sina föräldrar.
De pratar bara om friidrott.
Har han ett namn? Ett jobb?
Hon sa bara att han var fantastisk.
Som om jag skulle sno honom.
Hon har träffat en kille. Fallet är löst.
Du åker på spö om du sätter igång den där.
Trist för er.
Hallå! Sätt fart!
Var är min bil?
Ses hos mig om tio minuter.
Ursäkta mig.
Ursäkta. Hur kommer man till Chrysler Building?
Testa med Google Maps, pucko.
Vad i...
Hur gör du det där?
Du är en av dem.
Herrejävlar!
Den här stämningen lär kosta dig mindre än dina tupéer.
Du är inte normal.
Såna som du ger såna som dig dåligt rykte.
Ta emot stämningen, Spheeris.
Nej. Om du ens petar på mig ska jag berätta om dig för alla.
Då kan du inte gömma dig.
Ser jag ut att gömma mig? Nej.
Vet du varför?
Ingen är intresserad.
De vill känna sig trygga.
De tror hellre att du är galen än att jag kan lyfta bilen
eller smälta dina inälvor med mina laserögon.
Det lämnar för övrigt inga spår.
Mr Gregory Spheeris, du är delgiven.
"Laserögon." Idiot.
Birch Street.
Higgins Drive.
Cobalt Lane.
Du jobbar så här sent för att kunna ringa upp utan att få tag på folk.
Dig fick jag tag på.
- Jag fick ditt meddelande. - Skriv ut en check, då.
Dessutom blev jag uppringd av Spheeris advokat.
Spheeris hävdar att du
"lyfte upp hans bil i huvudhöjd och hotade honom med dina laserögon".
Patetiskt.
- Hotade du honom? - Ja, med mina laserögon.
Han köpte skiten.
Jag kunde ha sagt att jag hade mixerhänder.
Strippklubbsägare avkrävs inget IQ-test.
Folk tror på helt galna saker nuförtiden.
Kalla mig inte labil.
Jag är inte på humör.
Nej.
Det låter snarare välplanerat.
Synd att jag inte var med.
Var det en komplimang?
Jag meddelar lönekontoret.
Du skulle kunna dricka det där ur ett glas istället.
Den här whiskyn förtjänar inte ett glas.
Jaså? Det finns bättre sorter där inne.
Jag har sett dig här ute, men du kommer aldrig in.
Jag köper storpack.
Det är damernas kväll. En ny kampanj jag kör.
Nej, det är det inte.
Nu är det det.
Varför då?
Du är härifrån, snygg och dricker ensam. Det lockar kunder.
Men tänk inte på mig.
Jag sticker nu.
- Sköt dig, Roy. - Varför börja nu?
Sista beställningen.
Är det fortfarande damernas kväll?
Ge mig en dubbel.
Mycket sprit för en sån liten kvinna.
Det är sällan nån bjuder ut mig på en andra dejt.
Hur länge har du jobbat här?
Ett tag.
Är du härifrån? Har du släkt här? Vänner?
Jag har stamkunder.
Tuff dag på jobbet?
Alltid.
Farsan sa jämt att man skulle byta jobb om det inte kändes bra.
Ja, och därför har jag ett nytt jobb.
Jaså? Vad jobbar du med?
Okej. Du ställer bara frågor.
Jag väntar på svar.
Damerna först.
Privatdetektiv?
Jag försöker bara tjäna pengar. Sprit kostar. Oftast.
Det finns bättre sätt än att snoka runt.
Det är det enda jag är bra på.
- Hur bra då? - En naturbegåvning.
Jaså?
Vad har du upptäckt då?
Av resterna på bardisken kan jag se
att en man vid namn Horace åt kycklingvingar här för fyra år sen.
Han hette faktiskt Melvin.
Jag står i mörka gränder och tar bilder på folk som knullar.
Men du har iakttagit mig som en hök sen du kom.
En arbetsskada.
Det kanske är ditt sätt att flirta.
Jag flirtar inte. Men du gör det.
Inte för skojs skull. Du har ett syfte.
Som att få gästerna att dricka mer och ge mer i dricks.
Mer då, Sherlock?
Okej.
Ett fyllo som spiller eller kräks på dig kan du hantera.
Men om de har sönder nåt ligger de illa till.
Jag har aldrig sett en så ren bar.
Du måste bry dig om den.
Mer än nåt annat.
Eller nån.
Det finns historia här.
Minnen.
Nåt personligt, fast samtidigt privat.
Så det finns inga bilder eller minnessaker.
Men du gillar kvinnor också. Åtminstone tillfälligt.
Och de gillar dig.
För mig låter det som om du flirtar.
Jag flirtar inte. Jag säger bara vad jag vill.
Och vad vill du, då?
Förlåt.
Ingen fara. Jag går inte sönder.
Jo, det gör du.
Här.
Förlåt.
Du gjorde det inte bra, så det är ditt fel.
Jaså?
Skitstövlar!
Och du har lagt all min tvätt...
Allt jag bad om var...
Alias utredningar.
Det är Barb Shlottman, Hopes mamma.
Ja, hej. Jag skulle precis...
Vad är det? Du låter konstig. Är det Hope?
Nej, jag var uppe sent och läste på om fallet.
Hope har använt sitt kreditkort några gånger.
Hon använder det aldrig.
Det är till för nödsituationer. Hon har fått lära sig att vara sparsam.
Då har hon inte sagt nåt om att vilja köpa nåt speciellt?
Nej. Hur så? Vad har hon köpt?
Inget ovanligt.
Hope gör allt för att göra sin pojkvän glad.
Antingen är hon galet kär eller så blir hon lurad.
Det innebär i stort sett samma sak.
TRISH TALK WNEX - NEW YORKS LEDANDE RADIOKANAL
Nej.
Det är inte sant.
Jag är ledsen, men vi har inte öppnat än.
- Låg inte Il Rosso här förut? - Jo.
Niku öppnade för åtta månader sen. Vill du boka ett bord?
Har du sett den här tjejen?
Varför frågar du?
Jag är privatdetektiv.
- Jag vill inte ha mer bekymmer. - Mer?
Hon har alltså varit här.
Förra tisdagen.
Var hon ensam?
- Du borde prata med föreståndaren. - Berätta bara vad som hände.
Hennes sällskap ville ha ett särskilt bord.
Det satt redan ett par där.
Jag vet inte varför, men jag sa åt dem att gå.
Det är inte möjligt.
Inte att vår vinkypare bjöd på en flaska för 500 dollar heller.
Och när han beställde sin favoriträtt från Il Rosso
såg vår kock till att få tag på receptet från den gamla kocken.
För vår dag. Du kommer att älska det.
Jag kommer att älska det.
Le, då.
Varför han kom till en asiatisk restaurang
- och beställde pasta... - Amatriciana.
Känner du honom?
Han kommer väl inte tillbaka?
Hallå?
Birch Street, Higgins Drive...
Fan.
Miss Jones. Vad är det?
Vem gav er mitt namn? Vilken polis var det?
- Vad är det? Gäller det Hope? - Är hon okej?
Vad hette polisen som hänvisade er till mig?
Det var ingen polis.
Ni sa att det var nån på stationen...
- Han gjorde en anmälan. - Eller betalade en bot. Än sen?
Vad sa han?
Han råkade höra oss prata med polisen om Hope och rekommenderade dig.
Han pratade brittisk engelska.
Packa. Åk hem.
Stick härifrån.
Va? Varför då? Vem är han?
Har han vår dotter?
Prata inte med nån. Bara åk!
Ska du leta reda på henne?
Jag vill ha en biljett till nästa flyg till Hong Kong.
Det avgår om tre timmar.
- Det blir bra. - Okej.
- Då behöver jag bara ett kreditkort. - Det är ett MasterCard-kort.
Numret är 5-2-7-4-9-3-3-2-0-6-8...
Hope Shlottman, med två T.
Tyvärr, det blev nekat.
Fan!
Okej. Kan du hålla den åt mig?
Vi gör inte så.
Ja?
Jag måste få betalt för Spheerisjobbet nu.
Det är på gång. Det tar ett par dagar.
- Då behöver jag ett lån. - Så jobbar inte jag. Du får fråga en vän.
Jag har inga jävla vänner.
Vad förvånad jag blir.
Jessica?
Där är du ju. Jag väntade där nere.
Vi borde gå. Vi blir sena.
Och vems fel är det?
- Du ser hemsk ut. - Jag behöver pengar.
Ta min tv.
Tack, men behåll den du.
- Jag har stulit den. - Jag förstod det.
Jag vill ha Madeleine Albright.
Våra lyssnare struntar i politik.
- Det gör de inte. - Men jag gör det.
Jag vill träffa henne.
Än sen? Jag försöker inte få hit Channing Tatum.
Jo. Han sa nej.
Jag är ledsen, Zack, men det är sent och...
Ja. Vi kan fortsätta på jobbet imorgon.
Tack.
Kom, då.
- Tack, Zack. - Visst.
Hej då.
Du kunde ha ringt på.
Jag visste inte om du skulle öppna. Det är viktigt.
Ja, det måste det vara.
Det gäller ett fall.
Visst, ja.
Du blev privatdetektiv.
Har du hållit koll på mig?
Jag ville se att du inte var död, eftersom du aldrig ringer.
Jag behöver pengar.
Ja, vad säger man?
- Det är viktigt. - Du sa det.
Men du hörde inte av dig på flera månader, på ett halvår, faktiskt...
- Jag behövde utrymme. - Du stängde mig ute.
Och nu vill du ha pengar?
Det här var dumt.
Nej, nu får du fan berätta vad det är som är så viktigt.
Han är tillbaka.
Det har gått ett år, Jess.
Du såg honom dö.
Du såg dödsintyget. Det är bara din PTSD...
Det är inte min jävla PTSD.
Har du fortfarande mardrömmar?
Minnesbilder?
Du måste kontakta terapeuten.
Den som fick mig att upprepa gatunamn hemifrån?
Det är en erkänd metod.
200 dollar för gatunamn!
- Jag sa ju att jag skulle betala. - Herregud, Trish!
Han är tillbaka.
Han har skickat ett par från Omaha till mig.
Han har tagit deras dotter.
Varför just henne?
- Är hon begåvad? - Inom friidrott, möjligtvis.
Det näst bästa? Jag vet inte.
Men jag berättade ju att han ville fira vår enmånadsdag.
Och nu, en månad efter att han tog Hope, gör han...
Underkläderna, gåvan, restaurangen.
Hotellet?
Jag ringer polisen.
De kan inte göra nåt.
Du vet vad han kan göra.
Du vet vad han fick mig att göra.
Du tänker alltså fly.
Så klart som fan.
Om han får tag i mig igen...
Trish...
Om du lämnar den där tjejen med honom...
- Vad ska jag göra, då? - Vi får hitta ett sätt att skydda dig.
- Det är mig han är ute efter, inte dig. - Jag vet det!
Nej.
En sak är säker: Du är mycket bättre rustad
att hantera det odjuret än en oskyldig tjej från Omaha.
Du är fortfarande den som försökte göra nåt.
Försökte och misslyckades.
Det var så det började.
Jag var aldrig hjälten du ville att jag skulle vara.
Jag hämtar pengarna.
Var är vår dotter? Vad är det som händer? Snälla.
Snälla, berätta var min dotter är.
Jag måste stanna vid 59th och Fifth.
Miss Jones?
Jag tyckte väl att det var du.
Välkommen åter.
Ska du bo här igen?
Vad händer?
Har du saknat mig?
Är han här?
Är Kilgrave här?
Nej.
När gick han?
För fem timmar och 21 minuter sen.
Vi måste få ut dig härifrån.
- Klä på dig. - Det kan jag inte.
- Miss Jones? - Jag har hittat Hope.
Är det min pappa?
Hon måste så långt bort som möjligt härifrån.
Checka ut från hotellet och åk till mitt kontor.
Jag förstår inte.
Snälla. Herregud, vad är det som pågår?
Gör det bara! Vi möter er där.
Nu går vi!
Jag kan inte.
Han sa åt dig att ligga kvar.
Jag har kissat på mig.
- Kom igen. Nu går vi. - Nej!
- Jag kan inte gå. - Jag vill inte göra dig illa.
Släpp mig!
Jo, det kan du.
Släpp mig!
Nej, jag kan inte gå!
Hans kontroll, eller vad det nu är, kommer att avta.
Men det krävs tid och avstånd, så vi ska båda ta oss härifrån.
Han fick mig att göra saker som...
Jag ville inte, men samtidigt ville jag.
Vilken gata bodde du på när du var liten?
Vad hette den?
Se skylten framför dig.
Harrison Street.
Och nästa kvarter?
Florence.
Lyssna på mig.
Inget av det här är ditt fel.
Det vet du inte.
Jo, jag vet.
Okej? Jag vet.
Jag vill att du säger det.
"Inget av det här är mitt fel."
Upprepa det.
Det är inte mitt...
Det...
Det är inte mitt fel.
Bra.
- Min lilla flicka. - Tack och lov.
- Det är inte mitt fel. - Jag vet det, raring.
Hon klarar sig.
Men håll henne borta från mannen som tog henne.
- Tog henne? - Han kom undan.
Det enda ni behöver bry er om nu är att sätta Hope i en bil
och köra västerut. Stanna inte förrän ni är i Omaha.
Vi ska ta hem henne.
- Tack. - Det är lugnt.
Du räddade mitt liv.
Gå nu!
Jag kommer snart.
Nej!
Le, då.
Mamma!
Hjälp!
I det läget måste man fatta ett beslut.
Vart ska du?
Ett: Lev i förnekelse.
Eller två:
Gör nåt åt det.