1983: ATLANTI-ÓCEÁN, A KANÁRI-SZIGETEK KÖZELÉBEN
Ez az!
Végre kiemeltük a 100 éve elsüllyedt kincsesládát!
Rendben, csak óvatosan!
Nyugodj meg!
- Nyugodtan... - Jól van, felfogtam!
- Hoppá! - Hoppá!
Nem hosszú ez kissé kincsesládának?
Hé, ne emeld már ilyen magasra!
Oké, most tegyük le!
Egy, két, há'!
Jó... Nyissuk ki gyorsan!
Egy pillanat! Milyen különös...
Ezt a dobozt belülről zárták le.
Ki a szart érdekel? Zúzd már szét!
Várj! Van rajta valami véset.
D-I-O... Dio.
Talán egy név?
Kit érdekel?
Mindjárt lemegy a nap.
Ha besötétedik, az orrunkig se látunk majd!
Ja, igazad van.
Oké, hozom a forrasztópisztolyt.
Köszönjünk szépen a kincseinknek!
Egy nap felbukkant egy legénység nélküli hajó.
A hajó teljesen üzemképes volt, támadásnak pedig semmi jele.
A fedélzeten nem volt más, csak három félig telt kávéscsésze,
meg egy forrasztópisztoly.
Arra használták, hogy kinyissák vele a fedélzeten lévő acélládát.
A láda üres volt,
azonban két rekesze feltehetőleg védelmül szolgált valaminek.
Néhányan úgy vélték,
kincset rejtett,
de néhány hónap múltán
a feledés homályába merült.
CSILLAGPORKALANDOROK
Jotaro Kujo 17 éves, 195 centiméter magas.
Az apja, egy japán dzsesszzenész
jelenleg turnén van.
Az anyja egy brit származású amerikai.
Semmi kétség, ő az én kisfiam, Jotaro.
Az iskolatársai összeragasztották a Kujo név utolsó két betűjét
a Jotaro név első két betűjével, és a JoJo becenevet aggattak rá.
De béna!
Mondják...
Pontosan hány embert ölt meg a fiam?
Ne, mégse mondják meg!
- Nem akarom tudni! - Ki beszélt itt gyilkosságról, hölgyem?
Verekedett.
Az ellenfelei nuncsakukkal és késekkel felszerelt huligánok voltak.
Négyen voltak, az egyikük egy hajdani bokszoló.
Az ön fia azonban 15 csontot tört el.
Jól megszorongatta a tökeiket...
Elnézést! Kórházba kellett szállítani őket.
Gondoskodjon róla, hogy még egyszer ne forduljon elő ilyesmi!
Igenis, uram!
A valódi probléma utána következett.
Lemásolnád ezt, ha megkérlek?
Igen, uram.
Kegyed fia egy igazi csodabogár.
Jöjjön, odavezetem!
Köszönöm.
Nos, megkérnénk, hogy vigye haza.
Máris kiengedik?
Nem tarthatjuk bent a végtelenségig.
Egyébként, hölgyem, kegyed nyelvtudása egészen jó.
Mióta él itt?
Húsz éve.
Így már értem.
Szép munka, uraim!
Dugig vagyunk mostanában.
Még várólista is van a cellákra.
A fia itt lesz.
Jotaro!
Jotaro, dobd ide nekem a labdát!
Szép volt!
Aztán ügyes légy a holnapi sportnapon!
Jó!
Jotaro...
Ünnepeljünk! Mit szeretnél enni?
Bármi megfelel, amit te készítesz.
Jotaro...
Jotaro!
Kuss legyen már!
Szörnyen idegesítő vagy, némber!
Jó!
Pedig ő egy kedves fiú!
A légynek se tudna ártani.
Hékás! Ne szunyókálj már, Kujo!
Távozhatsz. Tűnés!
Nem hallottad, hogy tűnj innen?
Menj haza, anyám!
Én még itt maradok egy darabig.
Megszállt engem egy démon.
Fogalmam sincs arról, mit tesz majd velem.
Harc közben is
rengeteg erőmbe került, hogy leállítsam.
Ezért mondom, hogy ne engedjenek ki.
Az isten szerelmére! Érti már, miről beszélek, hölgyem?
El akarjuk engedni, de ő nem hajlandó távozni.
Már elnézést a kérdésért, de minden rendben odabent a fiánál?
Ez itt nem valami hotel!
Kérem, vigyenek másik cellába!
Igazat mond a srác!
- Tényleg démoni! - Iszonyatos!
Jó útra térek!
Elég ebből! Nyughassatok!
Ez meg mi a franc?
De hát rács mögött vagy! Honnan szerezted azt?
Már megmondtam.
A démon volt az.
A démon hozza nekem ezeket.
Még mindig a ringben van!
A Sónen Jumpot olvassa,
közben meg rádiózik!
De hogyan? Ebből baj lesz!
- Hatalmas baj! - Figyeljetek!
Ha még mindig azt hiszitek, hogy jobb volna elengedni,
akkor megmutatom, milyen ijesztő a démon.
Így talán megértitek, miért olyan rossz ötlet elengedni.
Elvette a pisztolyom!
- Hogy lehet ez? - Nagy baj van!
Felfogtátok végre? Ez a démonom műve.
Ha még most sem értitek...
Jotaro!
Van mögöttem valaki.
Pár nappal ezelőtt szállt meg.
A nagyapja, Joseph is különleges képességekkel bír.
Mégis mi történik a fiammal?
JOTARO KUJO
Apa!
Itt vagyok, apa! Itt vagyok!
Holly! El az útból!
Apa!
Úgy örülök, hogy jöttél!
Ha az én egyetlen lányom segítségre szorul,
egy nap alatt ott termek, akár a világ másik feléről is!
Anya hol van?
Természetesen panaszkodott,
de mondtam neki, hogy ez egy üzleti út a Joestar Ingatlanügynökség számára.
Apa...
Holly...
Jól van, Holly! Most már eressz el!
Nem!
Időtlen idők óta nem öleltük meg egymást!
Nézz magadra...
Hogy viselkedhet így egy 45 éves nő?
Ezt megemlegeted! Jól megcsikizlek!
- Csiki-csiki... - Hé, hagyd abba!
Nesze neked!
Mi a francot bámultok?
- Anya... - Ne nézz oda!
Viszem a táskádat.
Egyébként, Holly, amit Jotaróról mondtál...
Biztos vagy benne, hogy egy démonról van szó?
Én szegény kis Jotaróm!
Láttam! A rendőrök megesküdtek rá, hogy nem láttak semmit, de én igen!
Valaki más karja volt az...
Elvette a pisztolyt!
Szóval rajtad kívül senki sem látta?
Senki.
És Jotaro azt mondta, hogy megszállták, veled viszont semmi különös nem történt?
Az égvilágon semmi.
Jotaro nem hajlandó elhagyni a celláját, amíg rá nem jön, hogy mi történik vele.
Mitévő legyek, apa?
Jól van, drága kislányom.
Joseph Joestarral az oldaladon nincs miért aggódnod.
Jó.
Először is, látni szeretném...
az unokámat, Jotarót!
Félelmetes!
Az a valami újabb dolgokat hozott ide...
Ráadásul erőszakos.
Hátborzongató lény szállta meg őt!
Ha a nyilvánosság megneszeli, egy szempillantás alatt oda a munkám!
Ne aggódjon!
Jöttem hazavinni az unokámat.
Unoka?
Hé, maga meg mit képzel?
Megmondtam, hogy veszélyes ennél tovább merészkedni!
- Ne tovább! - Megoldom.
- Veszélyes! - Félre!
- De engem... - Elég!
- Maga... - El az utamból!
Jotaro, a nagyapád az!
Ő biztosan tud majd segíteni!
Kérlek, gyere ki a nagyapáddal!
Kifelé! Hazamegyünk.
Tűnés!
Nem kértem, hogy gyere.
Azt hiszed, segíthetsz rajtam? Mit tehetnél te értem?
Hosszú az út New Yorkból,
de sajnos feleslegesen tetted meg, papi.
A mechanikus bal kezem kisujja!
Mégis mikor vette el?
Látod már? Felfogtad már?
Ez itt egy démon.
Menj innen!
Ne rövidítsd meg azt a csekély idődet, ami még maradt!
Hogy lehet ez? Hihetetlen...
Képes volt észrevétlenül kijátszani engem.
Igen... Pontosan tudom, hogy Jotaro démonja miféle lény.
De ahelyett, hogy a számat jártatom, jobb,
ha a saját bőrén tapasztalja meg az igazságot.
Át kell élnie,
hogy felkészülhessen az előtte álló veszélyre!
Avdol, te következel!
Ő itt az én három évvel ezelőtt, Egyiptomban megismert barátom.
A neve Avdol.
Kergesd ki az unokámat a cellájából!
Ne csináld!
Erősnek tűnik, de tényleg azt hiszed, hagyom neki,
hogy kihozzon innét, csak mert te azt mondtad?
Ne is álmodj róla!
Ha erőszakkal próbáltok kicsalni, csak még tovább maradok itt.
Ez megkövetel majd egy kis erőszakot.
Hamarosan a fájdalomtól fog ordítani, és azt követeli majd, hogy eresszük ki.
Nem számít.
Apa, mit műveltek?
Hé, ne rendezzenek semmiféle...
Csend legyen!
- Igenis! - Igen, uram!
Hiszen ez...
Igen.
Avdolnak is van egy, a tiédhez hasonló "démonja".
Egy démon, ami Avdol parancsainak engedelmeskedik!
A démon neve pedig...
Mágikus Vörös!
Forró! Tűz! Éget! Égnek a karjaim!
Mégis mi ez a démon?
Kujo a falnak vetette magát, nem mozdul!
Hogyan...
Nem gondolod, hogy...
Mégis mi ez a meleg?
Őrületes! Mindjárt megsülök!
Végre valahára felfedte magát!
Az, hogy ilyen tisztán látszik, azt jelenti, hogy rendkívül erős!
Mocsok...
Alig hiszem el, hogy ilyen élénken képes megnyilvánulni!
Meglep, hogy neked is van egy démonod.
Papi, a démon kilétét...
Ismerem.
Joestar úr, arra kért engem, hogy segítsek kihozni az unokáját a cellából.
Azt terveztem, hogy visszafogom magam, de a hatalmas erejét látva
egy rossz lépés, és életveszélyben vagyunk.
Hagyjam abba?
Ha továbbra is ragaszkodik hozzá, hogy kihozzam,
olyan szintű erőszakot kell bevetnem,
amely kórházba juttathatja az unokáját.
Nem számít! Csináld csak!
Igenis, uram!
Vörös Béklyó!
Hát ez meg?
Micsoda hőség!
Mi a franc folyik itt?
Apa! Mégis mit műveltek Jotaróval?
Holly, légy jó kislány! Maradj most csendben!
Jó?
Nem kapok levegőt...
A démon visszavonul!
Ha szakadozni kezd a légzésed, a démonod meggyengül.
Elmondom az igazat!
A látszat ellenére ez nem egy démon!
Jotaro, amit te gonosz szellemnek vélsz,
azt valójában a te életenergiád alkotta. Ez egyfajta erőteljes vízió.
És mivel melletted áll, a következő névvel illettük ezt a víziót:
Álló!
Álló?
Ahogy az Aiszóposz meséiben áll,
a hideg szél arra késztette a vándort, hogy összehúzza a ruháját,
napos időben pedig kiengedte.
Most már kész vagy előjönni a celládból, JoJo?
Elég volt ebből!
Azért nem hagyom el ezt a helyet, mert akaratomon kívül ártok másoknak.
Jó tudni, hogy nem csak nekem van ilyen démonom.
De ha ezt tovább folytatod,
megöllek.
Összezúzta a vécét!
Ez rongálásnak minősül!
Megmondtam.
Mocsok!
Figyelmeztettelek!
Hé!
Miért fordítasz nekem hátat?
Nézz már ide!
Joestar úr,
kérésének megfelelően kihoztam az unokáját a cellájából.
Ezzel azt mondod, nyerni hagytál?
Nem éppen.
Valóban azt terveztem, hogy kórházba juttatlak,
de nem számítottam ekkora erőre.
Mit tettél volna,
ha nem állítom meg a karomat?
Az én Állóm Mágikus Vörös.
Játszi könnyedséggel olvaszt meg ehhez hasonló acélrudakat.
Avdol ugyanolyan erővel rendelkezik, mint te.
Többé nincs okod arra, hogy cellába zárkózva
a démonod titkát kutasd.
MÁGIKUS VÖRÖS MOHAMMED AVDOL
Hála istennek!
Jotaro végre előbújt a cellájából.
Csönd legyen már, némber!
Jó!
Hé, kölyök!
Meg ne halljam még egyszer, hogy így beszélsz az anyáddal!
Holly, te meg ne vigyorogjál, ha ilyet mond!
Jó!
Egy dolog, papi!
Egy dolog nem tiszta nekem...
Honnan tudsz a gonosz szellememről?
Pontosabban az Állómról vagy hogyishívjákról.
Ezt nem értem.
Rendben van.
Elvégre azért jöttem el New Yorkból, hogy ezt elmondjam neked.
Azonban ahhoz, hogy megértsd, a legeslegelején kell kezdenem,
elvégre az egész Joestar-vérvonalat érinti.
Vess egy pillantást ezekre a fotókra!
Ez meg micsoda?
Egy 100 éves koporsó, amit négy évvel ezelőtt halásztak ki
az Atlanti-óceán afrikai partjainál.
Koporsó?
Kutattam egy kicsit, miután tudomásomra jutott,
és kiderítettem, hogy a nagyapám, Jonathan Joestar,
azon a hajón halt meg, amelyen ez el volt rejtve.
Mire felfedezték, már üres volt.
Én azonban pontosan tudom, hogy ki volt benne!
Avdollal megpróbáljuk kideríteni, merre bujkál.
Ki? Egy pillanat...
Úgy beszéltek róla, mintha egy élő emberről lenne szó.
Mégis hogyan lehet életben valaki, aki 100 évig az óceán fenekén feküdt?
Ő a megtestesült gonosz!
A neve pedig Dio!
Felébredt 100 éves szendergéséből,
és a mi sorsunk az, hogy összecsapjunk vele!
Mi ez, Jotaro?
Olyan arcot vágsz, mintha neked semmi közöd nem lenne hozzá!
Az én arcom azt mondja: "Ez akkora hülyeség, hogy csak na, tata!"
Tata?
Avdol, igaz?
Csak most találkoztunk,
de az egód négyünknek is bőven elég.
Te pedig, tata, komolyan azt várod tőlem, hogy bekajáljam
ezt a marhaságot?
Azt nem gondolod,
hogy a mi démonjaink szintén képtelenségek?
Mindegy.
Előbb vagy utóbb hinned kell nekünk.
Ha arra vagy kíváncsi, honnan tudok Dio létezéséről,
és miért vadászok rá...
megmutatom neked.
Ami azt illeti,
úgy egy évvel ezelőtt én is szert tettem egy démonra, elnyertem egy Álló erejét.
Hogy micsoda?
Tata, te meg miről...
Ámuljatok!
Íme...
az én Állóm!
Láttátok a kezemből kiáradó töviseket? Az az én Állóm!
Az a képessége, hogy messzi földön készült víziókról készült képet tár elém!
Sajnos minden alkalommal tönkre kell tennem hozzá
egy 30 000 jenes fényképezőgépet.
Valami probléma van, uraim?
Semmi gond. Elmehet.
Igenis...
Az a vízió pedig, ami ezen a képen tűnik fel,
Jotaro...
megpecsételi a sorsodat!
Tessék?
Jotaro, Holly, vettétek már valaha is szemügyre közelebbről a tarkótokat?
Ezt meg hogy érted?
Valószínűleg sosem vettétek észre,
de a nyakatok kiindulópontja környékén van egy csillag alakú anyajegy.
Mi a francot jelent ez?
Megkérdeztem róla anyámat, aki azt mondta,
a fiatalon meghalt apámnak szintén volt egy ilyenje.
Úgy tűnik, hogy a Joestar-vérvonalhoz tartozók mindegyike rendelkezik ilyennel.
Mondd, tata, mi fog megjelenni azon a fényképen?
Mindjárt a szemed elé tárul a mi felfedetlen sorsunk!
- Apa... - Ne szórakozz!
Mutasd, mi a franc van rajta!
Dio!
Minden egyes szellemfotómon ő tűnik fel!
És nézzétek a tarkóját!
A szemétláda teste nyaktól lefelé
a nagyapámé, Jonathan Joestaré!
Száz évvel ezelőtt tragédia történt az Atlanti-óceánon.
Én csak azt tudom, amit Erina nagyanyám mesélt nekem.
Mondanom sem kell, Dio a nagyapám teste révén túlélte!
Egy dologban pedig bizonyos vagyok.
Az a szemétláda a világ bármely pontján rejtőzhet, és készül valamire!
Négy évvel ezelőtt tért vissza.
Annak, hogy miért jelent meg idén
mindkettőnk démonja...
bizonyosan köze van Dióhoz!
A világ természetfeletti erőként tekint a képességeinkre.
Az én Állóm születésem óta velem van.
Az önök erejének azonban Dio teste az oka.
Egy láthatatlan szál összeköti önöket Jonathan testével.
Annyi bizonyos, hogy Dio létezése hozta elő az önökben szunnyadó erőt.
Avdol, a fotó alapján meg tudod mondani, hogy merre lehet most?
Képtelenség. Alig van valami a háttérben.
Sejtettem.
Közelebbről is megvizsgálom.
Számítok rád.
Jaj, Holly!
Sajnálom, hogy ezt egyszerre rád zúdítottam.
Menjünk haza!
Jó...
Egy ideig Japánban maradunk.
Nálatok fogunk lakni.
Rendben, apa.
Induljunk, Jotaro!
Már megint ez...
Már megint úgy érzem, mintha figyelne valaki.
Biztos Jonathan leszármazottai...
A teste bizonyára küld nekik valamiféle üzenetet.
Legyen hát! Bizonyára ez a sorsom...
Egy sors, amitől meg kell szabadulnom, egy végzet, amelyet el kell törölnöm.
Már akcióba lendültem.
FOLYTATJUK
Jotaro!
Tessék, itt a búcsúpuszi!
- Te némber... - Noriaki Kakyoin vagyok.
Tegnap helyeztek át ide.
Szerintetek ez itt egy toll?
Az a gonosz, aki veszített.
Aki ítélkezni fog...