Viděli jste…
Vylez ven. Jedeme domů.
Vypadni.
Nevolal jsem tě.
Chceš mi „pomoct“?
Tohle je můj přítel. Potkali jsme se v Egyptě.
Jmenuje se Avdol.
Rudá pouta!
Tohle je…
Řeknu ti teď, co je zač!
Je to zlý duch, ale současně není.
To, co nazýváš zlým duchem, Jotaro,
je mocné stvoření, které vzniká z tvé vlastní životní energie.
To, co stojí vedle tebe, je…
Postoj!
Sto let stará rakev vytažená z Atlantského oceánu
- u afrického pobřeží. Před čtyřmi lety. - Rakev?
Prozkoumal jsem ji a zjistil jsem, že byla z lodi,
na které byl zabit můj dědeček, Jonathan Joestar.
Tedy tvůj prapradědeček.
Podle všeho byla prázdná, když ji našli.
Já ale vím, co v ní bylo!
S Avdolem se ho teď snažíme najít.
Je ztělesněním zla!
A jmenuje se Dio!
Probudil se po stoletém spánku. A je naším osudem s tím mužem bojovat!
Podívej se mu na krk!
Pod hlavou toho parchanta
je tělo mého dědečka, Jonathana Joestara!
KUJO
Jotaro! Počkej!
Na něco jsi zapomněl.
Propána…
Pusa na rozloučenou.
- Tak. - Ženská otravná…
Přestaň být tak upnutá, jo?
Fajn! Užij si den!
Hnusný světlo.
- Hele, to je Jojo. - Co? Jojo?
Vážně je to on!
- Jojo! - Jojo!
Dobré ráno, Jojo.
- Jojo! - Dobré ráno, Jojo.
Jojo, co jsi dělal, že jsi čtyři dny nebyl ve škole?
Tak bacha!
Co si myslíš, že děláš?
- Jsi jen kamarádka! Nesahej na něj! - Máš problém, hnusko?
Sklapni, ploštice.
- Hnusko. - Ploštice.
Sklapněte! Serete mě!
- Promluvil na mě! - Ne, promluvil na mě!
Jojo, počkej!
Počkej na nás!
- Jojo! - Jojo!
Co?
- Jojo! - Jojo!
Ty větve…
Jojo!
To ne!
Jojo spadl ze schodů!
Ještě se hýbá!
Díkybohu, že ho ty větve zpomalily!
To se mi do kolene zasekla větev? Ne… Byla tam, než jsem spadl.
Proto jsem spadl. Určitě.
Ale…
Jojo!
Jsi v pořádku? Jojo?
Aha.
Vidím, že má jeho Postoj velkou sílu.
Není divu…
že ho pán chce zabít.
Nevadí…
Mému Postoji se nevyrovná.
Vážně jsi mě vyděsil.
- Jsi v pořádku, Jojo? - Jsi v pořádku, Jojo?
Měl jsi štěstí.
O patnáct centimetrů vedle a spadl bys na chodník.
Na těch schodech pořád někdo padá.
Od teď se na nich budeme držet za ruce, Jojo.
Hej, ty… Krvácí ti levá noha.
Tady máš kapesník. Očisti si ji.
Jsi v pořádku?
Jo. Nic to není.
Počkej.
Děkuju ti.
Neznám tě. Chodíš sem do školy?
Noriaki Kakyoin. Jsem tu od včerejška.
Rád tě poznávám.
- No… - No…
No…
Takže Kakyoin? Je docela hezký.
- Myslíš? - Mně se víc líbí Jojo.
- Mně taky. - Mně taky.
- Co? - O čem to mluvíš?
- Vzdej to. - K Jojovi se hodím já.
Kdysi jsem byl slabý…
Neměl jsem tělo.
Kdybych ho neukradl Jonathanu Joestarovi…
Kdyby nebylo jeho energie, byť byla jen malá,
nepřežil bych to století na dně moře.
Tohle tělo ale vyjadřuje pouto mezi rodičem a jeho dítětem.
Zdá se, že mě spojuje s Jonathanovými potomky.
Teď vědí, že jsem tu.
Jonathanovo tělo mi dalo novou sílu…
Postoj!
Spojuje se s jeho potomstvem.
Bohužel tedy má své klady i zápory. Dvě strany téže mince. Takový je život.
Musím je zničit…
Klan Joestarů musí být vyhuben.
Sakra, tady je ale málo místa!
Proto nenávidím Japonsko.
Avdole, jak to, že to zvládáš?
Připadá mi to fascinující…
Čajový obřad.
„Obřad“, to určitě.
Instantní kafe bohatě stačí!
A pokud jde o Dia…
Pane Joestare, když cítíme jeho existenci,
musíme předpokládat, že on cítí tu naši.
Jistě.
Jenže nevíme, co teď udělá, ani jakou má skutečně moc…
Japonské kafe je humus!
Je z Ameriky.
Jojo, kde jsi přišel k tomu zranění?
Nic neříkej. Zase ses popral, že?
A sundej tu čepici!
Je nevychované nosit ji uvnitř.
- Ale no tak! - Doktorko,
zranil se snad někdy Jojo při rvačce? Zkuste si vzpomenout.
Jo, přesně!
Asi máte pravdu.
Tak to jsi asi vážně spadl, ty nemehlo.
Tak počkat. Co chcete dělat?
- Rozstřihnu ti kalhoty. - Tak to ne.
Ale jinak tě ošetřit nemůžu.
- Svléknu je. Zničit tak parádní kalhoty… - Netušila jsem, že jsi lakomec.
A než se Jojo připraví,
změřím vám teplotu, abych dokázala, že simulujete.
- Ne, jsme nachlazení. - Pusťte nás domů dřív.
Ne!
Sakra.
Co to je?
KUJO, DNES ZEMŘEŠ RUKOU MÉHO POSTOJE! NORIAKI KAKYOIN
- Kakyoin? - Hej… Doktorko!
Co to děláte?
Nevidíš snad?
Přece ti sklepávám teploměr!
Teploměr? Doktorko…
Doktorko, to je pero!
Pero? Říkáš pero?
Připadá ti to jako pero?
Co… Co… Co jsi to za pitomce?
Vážně si myslíš, že je tenhle teploměr pero?
Tak proč se…
nepodíváš…
pěkně zblízka?
Ona je…
? ? ? NORIAKI KAKYOIN
Moje oko!
Jojo…
Ty mi nebudeš tvrdit,
že ti to taky připadá jako pero, že ne?
Taková síla v ruce… Tohle není normální ošetřovatelka.
Viděl jsem, jak se po podlaze plazilo něco divného.
Byl to Postoj?
Noriaki Kakyoin…
Sekl mě na schodech do nohy?
Trefa!
Ty… Ty jsi…
Tak se znovu potkáváme.
Spojil jsem svůj Postoj s doktorkou. Je teď v mojí moci.
Zaútoč na můj Postoj a ublížíš jí, Jojo.
Ty parchante… Co jsi sakra zač?
To už jsem ti řekl. Jsem Noriaki Kakyoin.
Můj postoj se jmenuje Zelený velekněz.
Jsem sice člověk, ale přísahal jsem věrnost jemu…
A to je důvod…
proč tě musím zabít!
Nedovolím ti jí ublížit.
Když jsem to teď vytáhl… vidím…
že nejde o nic jiného než ubohého parazita.
Kakyoine, tohle je tvůj Postoj?
Trochu mi připomíná tlustý, lesklý, zelený meloun.
Budeš litovat, že jsi ho z ní vytáhl, Jojo.
Přestaň machrovat.
Podle tvého čela…
to vypadá, že teď rozmáčknu dva melouny současně.
Ještě tě chvíli přidržím. Vezmu tě k dědkovi.
Určitě tě rád uvidí…
A i já se o Diovi rád dozvím víc.
Co? Co je ta zelená věc, která kape z rukou jeho Postoje?
Už jsem říkal, Jojo…
Tohohle budeš litovat.
Připrav se, že Zelený velekněz použije…
Už dost podrazů!
Smaragdovou vlnu!
Tak co říkáš?
Smaragdová vlna…
To, cos považoval za zelený sliz,
je destruktivní energie, kterou Zelený velekněz ovládá!
Prorazila hruď tvého Postoje.
Určitě teď vnitřně krvácíš.
Jako ta ošetřovatelka…
Co?
Vždyť jsem z ní ten Postoj vyrval…
Říkal jsem to…
Útok na Velekněze jí ublížil.
Můj Postoj cestuje rychleji než tvůj, i když preferuje uzavřené prostory.
Rád se schovává před pohledy ostatních.
Když ho ale vyrveš ven, uvidíš jeho hněv.
Proto jí rozerval hrdlo na kusy.
Je to tvoje vina, Jojo! To ty neseš zodpovědnost!
Všechno je to kvůli tobě, Jojo! Je to tvoje vina!
Kdybys mě nechal, abych tě zabil, byla by teď v pořádku.
Snažíš se vstát?
Jak smutné…
Vypadáš jako boxovací pytel,
který jen čeká na další nakládačku.
Je pravda, že mě, Jotara Kuja, nazývali delikventem.
Je pravda, že jsem své soupeře brutálně mlátil.
Někteří jsou stále v nemocnici.
Namyšleným učitelům jsem ukazoval, kde je jejich místo. Někteří se nevrátili.
Restaurace, které podávají hnusné, předražené jídlo, opouštím bez placení.
Ale…
i člověk, jako jsem já…
pozná zlo, když ho vidí…
Zlé je, když využíváš slabší pro svůj prospěch
a pak je pošlapeš, když je po všem.
A právě to jsi udělal.
A dokonce mladé ženě!
Tvůj Postoj se skrývá před svými oběťmi i zákonem…
ale…
Já ho teď odsoudím!
Zlo? Všechno špatně.
Zloduch je ten, kdo prohraje. Spravedlivý je vždy vítěz.
Historii píší vítězové! Účel světí prostředky!
Zloduch je ten, kdo prohraje.
A teď, poslední úder!
Co? Zloduch je ten, kdo prohraje?
Smaragdová vlna!
No tak v tom případě…
Co?
Nemožné! Odrazil moji Smaragdovou vlnu!
…uvidíme, jak zlý jsi!
A soudcem bude…
můj Postoj!
Tak mocný postoj…
Nachytal jsi mě nepřipraveného.
Jsem rád, že je můj Postoj silný. Cítím ale, že je každým dnem divočejší.
To bylo o fous.
S trochou péče bude doktorka v pořádku.
Co to bylo? Vybuchl plyn?
Šlo to z ošetřovny!
Všichni zůstaňte na místě!
Tohle už zvládnou.
Já si beru volno.
Tenhle kluk mi bude muset něco říct. O Diovi…
ZELENÝ VELEKNĚZ NORIAKI KAKYOIN
Jotaro na mě ve škole určitě zrovna myslí!
Určitě jde o duševní pouto mezi matkou a synem.
To se pleteš.
Jotaro!
Nejsi ve škole? A kdo je tohle?
Je celý od krve!
Ty jsi…
Nepleť se do toho.
Kde je dědek?
A proč je tenhle barák tak obrovský?
Tvůj děda je, myslím, v čajovém pokoji. S Avdolem.
Ach, Jotaro… Proč už si se mnou nechceš povídat?
Já…
se o tebe tolik bojím.
Ale mám tě přečteného.
Hluboko uvnitř jsi hodný chlapec.
- Hele. - Ano?
Jsi dnes nějaká bledá.
Vše v pořádku?
Jo! Fajn, díky!
Já to věděla.
Nevypadá to dobře. Je pozdě.
Nemůžeme ho zachránit.
Dávám mu pár dní.
Jotaro, není to tvoje chyba.
Podívej.
Víš, proč se rozhodl poslouchat Dia? Zabíjet kvůli němu?
Důvod…
je tady!
Co to, sakra?
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE…
Tohle není dobré… Tímhle tempem…
- Někdy je nachlazení vlastně dobré. - Taky tomu moc nerozumím.
- Tohohle jsem se bál nejvíc! - Řekni mi, jak to vyřešíme!
Překlad titulků: Tomáš Slavík