Mozduljon már meg a karom!
A Hullám mindjárt eléri a fejemet!
Tennem kell valamit, mielőtt ez megtörténik!
Dio uram!
Találunk neked egy új testet.
Idézet a The London Press 1888. december 4-i számából:
"A Windknight's Lotban élő 452 ember közül
73 tűnt el egy éjszaka alatt.
A nyomozóknak egyetlen nyomuk van a szemtanúk beszámolói alapján.
Négy idegen egy ember ruháit égette el a sziklák lábainál.
Továbbá az egyikük egy fura, kőből készült maszkot
tört össze egy kalapáccsal."
Elvégeztük a munkánkat!
9. RÉSZ: "AZ UTOLSÓ HULLÁM!"
Jonathan Joestar, a Joestar-vagyon örököse
feleségül veszi Erinát, a Pendletonok egyetlen lányát!
Amerikában tervezik eltölteni a nászútjukat!
Szentséges ég!
Hogy elment az idő!
Mindjárt indulnak!
Hé!
Speedwagon!
Majdnem lemaradtál az elutazásukról!
Bocsánat a késésért! Hol vannak?
Már felszálltak a hajóra.
Hamarosan kihajóznak.
Micsoda?
Honnan láthatom őket?
Styx atya...
sokat várunk a mexikói útjától.
Megteszem, amit tudok.
Jonathan! Hol vagy?
El az útból! Félre!
Baromi nehéz! Mi a franc van benne?
Fogalmam sincs!
Egy fura ázsiai fizetett érte, hogy felvigyük a hajóra!
Hé! Ti is hallottátok ezt a hangot?
Ne a szád járjon, hanem a lábad!
Nem kapjuk meg a pénzünket, amíg nem végeztük el a munkát!
Jaj! Barmok!
Mr. Speedwagon!
Nézd, ott vannak!
Hé!
Mr. Joestar!
Micsoda örömteli pillanat!
A legboldogabb évek várnak rátok!
Rám mindig számíthattok.
Csak szólnotok kell, ha szükségetek van rám!
Habár lehet, megint csak útban leszek.
Joestar úr!
Jó utat!
ÚTON AMERIKA FELÉ, ATLANTI-ÓCEÁN
Egy magányos madár, lemaradva a seregétől...
Erina...
Minden rendben?
Miért sírsz?
Ezek örömkönnyek.
Mert veled lehetek.
Régen igazi úriemberré akartál válni,
nem számolva a következményekkel.
Most pedig a nemes lelkű Jonathan Joestar a karjaimban van. Boldog vagyok.
Én is boldog vagyok.
Amikor a szívemet magány és ridegség töltötte el, gondoskodtál rólam.
Bármit megtennék, hogy megvédjem a világot, amiben élsz.
Bárcsak apám is találkozhatott volna veled!
Erina, menjünk enni!
Jonathan!
Épp szólni akartam, hogy vigyázz a fejedre.
Bárcsak örökké tartana a mai nap!
Francba! A koszos gépházba esett a keresztem.
Hagyhatnám, de ez minden vagyonom.
Mennyei uram...
Te aztán szeretsz próbára tenni engem!
Nem megy. Még sosem ittam alkoholt.
Próbáld ki! Csak egy kortyot! Nem olyan erős.
Kóstold meg!
Így, ni!
Ez...
Jonathan?
Ne!
Nem lehet...
Dio... életben van...
Erina, menj a kabinunkba, és zárd be jól az ajtót!
Nahát, de furcsa láda! Nyitva a lakat.
Fura, mert látom belül a zárnyelvet.
Ez azt jelenti, hogy belülről zárták be!
Állj!
Te...
Megérkezett az új testem.
Dio!
Jonathan kifordult önmagából. Valami nincs rendben.
Nézd, JoJo! Nézd, mi lett belőlem!
Okkal mutatkozom előtted ilyen állapotban.
Hogy miért mutatom meg magam ilyen törékeny formában?
Azért, JoJo, mert régen lehet, hogy megvetettelek, de most már tisztellek.
Tisztelem a bátorságodat, a kitartásodat és az erődet.
Megtanultam a leckét.
Dio!
JoJo...
Ha te nem vagy,
sosem szereztem volna meg a maszk erejét.
De annak is te vagy az oka, hogy a világ nem lett az enyém.
Ha van olyan, hogy végzet,
akkor a mi végzetünk a lehető legszorosabban összefonódott.
Egyek és ugyanazok vagyunk.
Elveszem az egyetlen ember testét, akit tisztelek,
és örök dicsőségben fogok élni!
Ez az én végzetem!
Tiszteletem jeleként nem fogsz fájdalmat érezni!
A szemei! Ne!
Élj tovább a testemként, JoJo!
Jonathan!
Jonathan...
Eri... na...
Milyen kár!
Ha nyugton maradtál volna, halálod fájdalommentes lehetett volna.
Elvitte a cica nyelved most,
hogy a tündérmeséből a rideg valóságba csöppentél?
JoJo nem mesélt rólam,
a titokzatos sötét árnyról?
Nem voltam mindig ilyen. Biztosan emlékszel rám, Erina Pendleton.
Vagyis most már Mrs. Erina Joestar...
Dio!
A hajó tele van szörnyekkel!
Ahogy utasítottál, kiszívtam az egyik utas vérét,
mostanra pedig az utasok nagy része már a mi kis családunkhoz tartozik!
Most pedig Amerikába megyünk, igaz, Dio uram?
Nem tudok beszélni.
De még lélegezni se.
Erina!
Meg kell mentenem...
Nem tudom használni a Hullámot.
Nézd, Dio uram!
A hitvány emberfajzat nem tud lélegezni!
Most már nem fog rosszalkodni a kis Hullámjával!
Ezt kapja, aki az utadba áll, Dio uram.
Most itt az ideje, hogy eljátszadozzak vele.
Vagy várjak inkább, amíg megfullad?
Figyelj, Wang Chan!
Nem tűröm, hogy sértegesd JoJót!
Ő az az ember, aki ebbe az állapotba juttatott.
Tiszteld meg azzal, hogy fájdalommentesen levágod a fejét!
Igenis, Dio uram.
Most pedig a tested a jövőmmé válik, barátom!
Jonathan!
Készül valamire! Menj távolabb tőle!
Lehet, még van egy utolsó trükk a tarsolyában!
Nem kell aggódnod! Dio uram túl nagyra tartja!
Az ujjaimmal téped ki az agyad!
Meg kell... mentenem Erinát.
Össze kell gyűjtenem a testemben lévő maradék Hullámot...
Egy kevéske is elég!
Vigyázz, Wang Chan!
Valami elszakadt bennem. Valami megszakadt.
Ne!
Ez... Ez a vég.
Életem utolsó Hulláma...
Túl gyenge vagyok, hogy elpusztítsam azt a zombit,
de ennyi is elég volt.
Mi a...
JoJo csinált valamit Wang Chan testével!
A Hullám nem pusztította el, de megzavarta a teste működését!
Szorosan kapaszkodik a gépbe, mintha valaki irányítaná!
Próbálja megállítani...
a hajó lapátkerekének hajtókarát!
Egy zombi ereje elég ahhoz, hogy leálljon a lapátkerék!
Ha ez megtörténik, a dugattyúkban felgyülemlik a gáz!
Aztán egy idő után
a hajó felrobban!
Jonathan, ez nem lehet.
Hogy történhetett ez velünk?
Fuss, Erina!
Fel fogom robbantani a hajót.
Összezavarodtam...
Ez túl sok nekem.
Azt se tudom, sírjak vagy sikítsak.
Lehet, csak el kéne ájulnom.
De valamit biztosan tudok.
Én, Erina Joestar...
veled halok meg.
Még ajkai melege is az elkerülhetetlen végről árulkodik. Érzem a halál érintését.
Jonathan Joestar haldoklik.
De legalább együtt vagyunk. Örökké így akarok maradni.
Az sem érdekel, ha felrobban a hajó és minden elég.
Az sem érdekel, ha mindennek vége.
Nem baj, ha sírsz.
De... élned kell.
Mintha egy mesében lennénk.
Azt akarod, hogy mentsem meg a kisbabát?
Számomra szenvedés a hősiességed.
Az egyetlen kívánságom, hogy veled haljak meg.
Az a nő meghalt, hogy megmentse a gyermekét.
Az én anyám is ezt tette értem.
Vidd el innen a babát!
Siess!
El akarod pusztítani az egész hajót?
JoJo, te aztán tényleg soha nem adod fel!
De én sem!
Élni fogok! Semmi sem állíthat meg!
A testedben fogok élni!
Zombik!
Egyétek meg Wang Chan testét, hogy újrainduljon a lapátkerék!
Mindjárt... felrobban.
Jonathan!
Már fel is robbant!
Vigyáznom kell, nehogy napfény érjen!
Szóval erre a robbanásra is fel vagyok készülve!
Erina, jól figyelj!
Most, hogy JoJo már nem tudja használni a Hullámot, könnyen ellophatom a testét!
Aztán visszavonulok szerény hajlékomba, abba a ládába!
Abban a ládában
még egy tonna dinamit felrobbanását is kibírnám!
Készülj JoJo!
Remélem, örülsz, hogy a testem lehetsz az örökkévalóságig!
Jonathan!
Dio...
Mint mondtad, lehet, tényleg ugyanaz a sorsunk.
Különös barátságot érzek köztünk.
Összefonódott a végzetünk.
Együtt fogunk alámerülni ezzel a hajóval.
Légy boldog...
Erina!
Engedj el, JoJo!
Engedj el! Gondolkozz!
Nem akarsz örökké élni?
Begyógyíthatom a sebeidet! Örökké élhetsz Erinával, JoJo!
JoJo?
Meg... Meg...
Meghalt.
JONATHAN JOESTAR HALÁLÁNAK NAPJA: 1889. FEBRUÁR 7.
Jonathan Joestar eltávozott közülünk.
Életének története ismeretlen az átlagemberek számára.
Nemes cselekedeteinek regéjét sosem fogják megismerni.
De a leszármazottai tudni fognak róla.
Az új élet, amit magamban hordozok,
tudni fog az apja tetteiről.
Erina Joestart két nappal később
megmentették a Kanári-szigetek közelében.
A kőmaszk története egy időre lezárult.
De mindez csupán egy új kaland kezdete.
1. FEJEZET - FANTOMVÉR VÉGE
A KÖVETKEZŐ RÉSZBEN
1938 őszét írjuk.
Örülök, hogy újra látlak, Speedwagon.
Ezt meg honnan tudtad, te rohadék?
Kapjátok el!
Joseph Joestar a nevem. De hívjatok csak JoJónak!
10. RÉSZ: "A NEW YORK-I JOJO"