Джоджо...
Отже, ти Джоджо.
Слухай уважно, Джоджо.
Ця Людина з колони, Сантана,
перетворює людей у вампірів за допомогою маски.
Він робить їх сильніше, щоб харчуватися ними.
Він смертельна загроза! Треба знищити його!
Обережно, Джоджо!
Квач!
Ти ж розмовляв хвилину тому.
Привіт! Як життя?
Чудово! Весело! Радий знайомству!
А тепер, пане Сантана, разом!
Три, чотири!
Чудово! Весело! Радий знайомству!
Джоджо, зараз не час дуркувати!
Джоджо, скажи на милість, що ти робиш?
Я думав, раптом він гарний малий.
Перевіряв його.
Перш ніж судити хлопця,
треба познайомитись з ним.
Ти що, ідіот?!
Поглянь! Він убив моїх солдатів!
Замовкни! Що посієш, те й пожнеш.
Ви проводили досліди
і стріляли по ньому з кулеметів, йолопе!
До того ж, я прийшов сюди,
щоб забрати Спідвагона до Нью-Йорку.
Навіщо мені битися з ним?
А тепер усі разом! Чудово! Весело! Раді знайомству!
Що з ним таке? Він ігнорує мене.
Тепер я ображений.
Гаразд. Підставлю йому підніжку!
Що це було?
Дуже дивне відчуття.
Щось невідоме.
Що за пристрій?
Він говорить! Він розуміє нас!
Він вивчив нашу мову!
Неймовірно!
Він так майстерно розібрав кулемет!
Солдати годинами вчаться цьому!
Йому розум вражає!
Так яскраво.
Ніколи не бачив такого світла.
Це не ми спостерігали за ним!
А він вивчав нас!
Послухай, друже!
Якщо ти розумієш мову, чого не відповідаєш?
Тук-тук!
Обережно, Джоджо!
Ти дратуєш мене,комахо.
Що за...
Ребра-леза. Прізвисько: Гострі ребра
Особливість: різнонаправленість лез
Джоджо!
Іскри?
Хто він такий?
Моє тіло не поглинає його.
Воно відторгається.
І його нога ціла.
Ніколи не бачив таку людину.
Невже це якийсь особливий вид?
Чи всі люди тепер такі?
Ні. Він унікальний.
Джоджо, це жахливо!
Дядько.
Покидьок!
Відпусти мого дядька!
Тепер я готовий битися!
Я закрию тебе в музеї!
Люди недалеко еволюціонували.
Приготуйся до потопу Хамону!
Мій Хамон... Кров на підлозі.
Хамон не працює!
У нього ніби дощовик.
Хамон тече в землю і вступає в реакцію з кров'ю!
Його шкіра схожа на шарф Стрейтса. Вона заземлена!
Моє тіло вступає в реакцію з його тілом.
Мій кулак...
Він...
На місці.
Це такий жарт.
В останню хвилину я зігнув руку до зап'ястка.
А я в серйозній халепі. У нього імунітет до Хамону!
Що робити?
Ні!
Хамон працює! Він захищає тебе!
Він не дає йому зжерти тебе!
Дурню! Що ти робиш, щоб з'їсти отруйну рибу фугу?
Вбиваєш її, а потім видаляєш отруту!
Ось що для Сантани цей Хамон!
Дідько! Що за бардак. Треба вигадати щось швидко!
Або продумати план втечі!
Ні! Сантану не можна відпустити!
Він загрожує людству!
Замовкни! Годі патякати, ніби тут немає вашої провини!
І не тисніть на мене!
Я жбурну цей ніж у тебе і передам Хамон!
Його шкіра проминається ніби гумова!
Але на цей раз не викрутишся!
Якщо не крізь шкіру, то крізь очі!
Нарешті ідеальний план!
Що?
Навіть очі як гумові!
Ні! Джоджо, тікай!
Джоджо!
Він не зможе дихати після такого удару!
Дихання... Енергія від крові...
У непритомності він звичайна людина.
Джоджо! Використай дихання Хамоном!
Дихай, хай тобі грець!
Дихай Хамоном!
Джоджо!
Нам кінець! Залишається лише підірвати будівлю і себе!
Заради Батьківщини!
Заради вічної...
Зачекай, фон Штрохайм!
Не панікуй!
Я ризикну.
Зовнішні атаки не працюють, атакую зсередини!
Я вражу його Хамоном, доки він їсть!
Джоджо!
Я чекав, коли він розпочне!
Ідеально!
Тримай! Хамон!
Тепер я розумію.
Сховавшись у його страхітливому тілі,
я збагнув, як він перетравлює жертв.
Його організм виділяє рідину,
яка розчиняє клітини здобичі.
Тому виглядає так, ніби він поглинає їх.
Я вижив лише тому, що передав Хамон у процесі поглинення.
Але твого Хамону замало!
Його не вистачило, щоб знищити Сантану!
Бачу, ти збираєш частини тіла, щоб відновитися!
Я засвоїв урок після бою зі Стрейтсом. І прийшов підготовлений!
Фон Штрохайм!
Слухай уважно!
Він теж боїться сонячного світла?
Так!
Джостар, так написано на стінах печери!
Він боїться сонця!
Він створив маски, щоб захищатися від сонця!
Що ти робиш, Джостар?
Двері ведуть на вулицю!
Я знищу його на сонці!
Він задихається! Він втрачає контроль над Хамоном!
Він недостатньо тренований, тому бій виснажив його!
Полиш цю дурість, комахо!
Джоджо, використовуй дихання Хамоном!
Дихати? У мене нічого не залишилось!
Прокляття!
З мене досить!
Я буду тягнути тебе сходами
і спалю, навіть якщо сам загину, падлюко!
Що за...
Тяжко... Як же тяжко.
Що відбувається?
М'ясна атака. Прізвисько: Диявольська плоть
Шматки його плоті...
Вони висушують мене!
Сучий ти...
Не зупиняйся.
Не думав, що під час моєї сплячки народиться така людина.
Я, Рудольф фон Штрохайм, допоможу тобі!
Треба відчинити двері.
З цим я впораюсь!
Штрохайм!
Жалюгідні таргани!
Ще кілька сантиметрів!
Марно стараєтесь.
Це проблема.
Джостар, зроби послугу.
Що?! Я намагаюсь думати! Замовкни!
Послухай!
Бачиш сокири на стіні? Дотягнешся до них?
Відруби мені ногу!
Що?
Візьми сокиру і відруби мені ногу, щоб я дотягнувся до дверей!
Але...
Ти серйозно?
Давай! Він відроджується!
Ні! Я не хірург! Не проси мене про таке.
Я почесний солдат німецької армії!
Я готовий виконати свій обов'язок будь-якою ціною!
Я з гордістю пожертвую ногою заради Батьківщини!
Давай, Джостар!
Я чую!
Якщо так сильно хочеш, я відсіку її!
Відрубай!
Я вважав його боягузом,
але в скрутному становищі він проявив свою хоробрість.
Можливо, у нас різні погляди, але я поважаю тебе за сміливість!
Пробач!
Нехай палке сонце накинеться на твою душу!
Нам вдалося?
Що?
Він просочується в мене крізь мою рану!
Забирай геть!
Як це можливо?
Він вселився у Штрохайма. А в нього немає Хамону!
Сантана захопив моє тіло!
Він нещадний!
Яка рішучість!
Якщо поселиться в Штрохаймі, то сонце йому не зашкодить!
Який жах!
Це жахливо!
А знаєш, що мене лякає, Джостар?
Нога не болить. Навпаки, почуваюсь чудово!
Штрохайм!
Зачекай!
Ні...
Джостар!
Ти бачив, на що здатен Сантана, найвища істота.
Я не виживу.
Краще знищити нас обох.
Але я маю сказати тобі дещо перед смертю.
Мені дуже боляче казати це тобі, англійцю.
Німецька армія розбудила Сантану
не цікавості заради.
Що?
Навіщо ти кажеш це зараз?
Слухай!
Тобі судилося почути це!
Окрім Сантани наша армія знайшла
ще одну Людину з колони, сховану під землею в Європі.
Що?
Штрохайм, що ти кажеш?
Я кажу, що Сантана не єдиний.
Німецькій армії
потрібна сила цих тисячолітніх людей з колон.
Скоро вони повстануть.
Сонячного світла недостатньо.
Якщо не знайти іншу зброю, людство загине!
Тому ми проводили досліди на Сантані.
Події 50-річної давності прирекли твою боротьбу проти людей з колон!
Джостар, твого Хамону не вистачить, щоб подолати їх!
Вирушай до Риму! Там на тебе чекають!
Спідвагон добре знає цю людину.
Він контролює моє тіло і змушує сховатись у криниці!
Але зараз я підірву себе і подарую Сантані сонячний удар!
Штрохайм...
ВИБУХІВКА
Людське величчя в тому, щоб з гордістю подолати свої страхи.
Слова грецького історика Плутарха.
Прощавай,
клятий англієць!
Ні! У мене так багато питань!
Божевільний солдат!
Лише викабелюється...
Сантана!
З дороги!
А інакше тобі загрожує смерть, Джоджо!
Треба дихати спокійно. Дихання Хамон...
Геть! Ти приречений!
А тепер ти скажеш: "Хіба ти не усвідомив, комахо!"
Хіба ти не усвідомив, комахо!
Зараз південь.
Сонце в зеніті, проміння відкидається в воді.
Засмажишся, як яєчня з беконом!
Варто було подумати, перш ніж стрибати в криницю, йолопе!
Я не дам тобі упасти в воду!
Сонце врятувало мене.
Він перетворився в камінь!
У НАСТУПНІЙ СЕРІЇ
Дід трагічно загинув.
Тобі навіть голуба не подолати!
Принесіть ще УФ ламп!
Прокидайтесь, володарі!
"НАЙВИЩІ ВОЇНИ ЗІ СТАРОДАВНОСТІ"