Enyabo, chci se tě na něco zeptat.
Co znamená „žít“?
Získávat to, po čem člověk touží.
Kdybyste extrahoval samotnou esenci života, bude to tohle.
Touha po bohatství a slávě, po jídle, lásce a milencích…
Ale o to, po čem člověk touží, se musí bojovat, není to tak, Enyabo?
Je to tak.
A když člověk prohraje
a nezíská, po čem nejvíc touží,
přichází frustrace, bolest a pocit selhání.
Člověk si to nese s sebou a v dalším boji má strach.
Já věřím, že „žít“ znamená vypořádat se s tím strachem jednou pro vždy.
Na vrcholu stojí ten, kdo se nebojí.
Rozumíš, Enyabo?
To já jsem vám řekla o existenci vašeho Postoje a jeho využití.
Navíc máte nesmrtelné tělo.
Je něco, čeho byste se mohl bát?
Možná.
Co vás tíží, pane?
Rod Joestarů.
Trápí vás Joestarové? Ti červi jsou jen odpad.
Vašemu Postoji se nevyrovnají!
Ano… Ale asi je to osud, když jsou životy těch červů
tak silně propletené s mým.
Řeknu to takhle…
Joestarů se nebojím.
Jde ale o to, že nesmím podcenit jejich rod.
Rozhodl jsem se, že Joestary vymažu ze světa.
Toužíte je osobně zničit, protože máte pocit,
že je nesmíte podcenit?
- Ano. - Bláznovství!
Nesmíte se zabývat tak přízemními záležitostmi!
Poslala jsem sedm Postojů: Císařovnu, Viselce, Sílu, Kolo štěstí,
Umění, Císaře a Ďábla.
Všichni jsou připravení zaútočit!
Díky nim nebudete muset hnout prstem, pane Dio.
Páni!
To… To je nákladní loď.
Najednou se objevila!
Jotaro, něco tě trápí, že?
Bojíš se, že tu bude uživatel Postoje?
To ani ne.
Zvláštní je, že ta loď má spuštěné schody. Ale proč tu nikdo není?
Ta loď připlula, aby nás zachránila! Na palubě bude nějaká posádka!
Je mi fuk, jestli to budou uživatelé Postoje.
Já jdu nahoru.
Dej mi ruku, děvče, pomůžu ti.
To je peklo.
Co je to za loď?
Na můstku chybí kapitán! U vysílačky není technik.
Nikdo tu není! Ale podívejte se na tohle! Všechny přístroje fungují jako normálně.
Třeba šli všichni na záchod, kvůli silnému průjmu!
Hej! Je tady někdo?
Lidi, pojďte, rychle!
Opice! V té kleci sedí opice!
- To je orangutan. - Koho zajímá blbá opice?
Rozdělíme se a najdeme toho, kdo ji krmil.
Tak co?
Zdá se to v pořádku, ale…
Avdole! Pozor na toho námořníka!
To je peklo.
Pro dívku to není příjemné uvítání, že?
Na… Na ovládání nikdo nesahal…
Pák se nikdo ani nedotkl. Ten jeřáb se pohnul sám od sebe. Já to viděl.
Ten jeřáb ho nabodl sám od sebe!
Buďte opatrní. Něco tu je.
Vy! Nedotýkejte se přístrojů!
Když je to připojené k elektřině, nesahejte na to!
Jestli chcete žít, uděláte, co vám řeknu.
Jděte do podpalubí a zůstaňte tam, než vás zavolám!
Viděl tu někdo Postoj?
Ne…
Omlouvám se…
Byl jsem k jeřábu nejblíž, ale nic jsem necítil.
Dobře. Pošlu na průzkum Zeleného velekněze!
Nemám tušení, o co tu jde. Ale dějí se kolem vás děsivé věci.
Jste snad prokletí? Někteří lidé prý způsobují katastrofy a ohrožují ostatní.
Pokud jste to vy, měla bych se držet zpátky.
Jednu věc ti říct můžu.
Jsme na tvojí straně.
Drž se s ostatními, rozumíš?
Dobře.
Mám tě pustit ven?
To nemůžu. Nevím, kde je klíč a navíc jsi moc velká.
Dáváš mi jablko?
Zvláštní…
To jablko někdo rozkrojil, ale ono nezhnědlo…
Je to čerstvé.
Hele… Někdo tu na lodi je, že?
Víš, kde je ten, kdo tě krmí?
Ty jsi ale chytrá opice.
Vážně jsi opice, která si prohlíží…
erotický časopis?
Hej, dávej pozor!
Slyšel jsem, že orangutan je pětkrát silnější než člověk.
Mohl by ti urvat ruku.
Pojď s námi do kajuty na konci chodby.
Nemůžeš zůstat sama.
D… Dobře…
To je neuvěřitelné.
Nechal jsem Zeleného velekněze zkontrolovat loď… Ani stopa po lidech.
Prohledali jsme i trubky a kouty, ale nic!
- Tak co? - Nic. Nemám spojení.
Tak to zkus znovu, sakra!
Fuj, jsem celá ulepená od slané vody…
JMÉNO POSTOJE ? ? ?
UŽIVATEL POSTOJE ? ? ?
Hej!
Jojo!
Zapomněl sis zámek!
Ten opičák… není obyčejný opičák.
Mohl by to být…
To on vyrval ten větrák?
Ten opičák je uživatel Postoje. Ale kde je Postoj?
Proč ho nevidím?
Co? Ocelový větrák se sám od sebe pohybuje?
- Jojo! - Co se to tu děje?
Do prdele! Nikde žádný Postoj, ale rozbilo se okno?
Platinová hvězda!
Co to má být?
Ten opičák se vsákl do zdi a zmizel!
Hej, viděla jsi to taky, že? Drž se mě. Není tu bezpečno.
Opičák zmizel ve zdi…
Ale ten orangutan musí být uživatel Postoje…
Když jsem se ho dotkl, cítil jsem, jak z něj energie Postoje vyzařuje.
Tak proč ten Postoj nevidím?
Počkat… Co když ho vidím…
Co to?
Co se děje?
Do prdele!
To… To je…
Tahle loď… Může samotná loď být…
Postoj je tahle loď!
Sakra!
Tohle celé! Všechno! Celá ta loď je obrovský Postoj!
Loď?
Ale vždyť ji vidí i lidé bez Postoje. Námořníci, ta holka! Jak to?
Ten Postoj musí využívat ohromné množství energie, aby byl vidět!
Ovládat takhle silný Postoj by ale chtělo obrovskou vnitřní moc.
Kakyoine!
Použij Zeleného velekněze, aby to řekl Jotarovi!
Nemůžu!
Drží i můj Postoj.
Tak takové to je, čelit smrti. Je po nás.
Drtí nás… Takhle z našich těl nic nezbude.
Budeme všichni…
Nedávali jsme si pozor…
Slovo, na které orangutan ukazoval, bylo „síla“.
To znamená moc, energii či pomoc.
A… je to osmá karta tarotu!
Symbolizuje výzvu, silnou vůli a skrytou moc!
Zatracený opičák, myslí si, že vyhrál.
„Celá tahle loď je můj Postoj.“
„Prohráli jste!“
„Už nemůžete nic dělat!“
Jotaro nepotřeboval vysvětlení. Přesně věděl, co jim opičák říká!
Ten knoflík není tvůj Postoj.
Štve tě to? Asi to ranilo tvoji hrdost, protože sis myslel, že jsi vyhrál.
Ne, neranilo ji to…
Opičák, jako jsi ty, totiž hrdost nemá!
A přesně proto jsi opičák a ne člověk.
Teď ti ovšem raním…
hlavu!
To je peklo.
Slyšel jsem, že vyděšená zvířata odhalují břicho jako znak podřízenosti.
Chceš, abych ti odpustil?
Obávám se, že jsi porušil zákony džungle.
Takže asi ne.
Vše je deformované… Celá loď se kroutí!
Hej! Jen klid! Tahle loď jde ke dnu.
Je čas zmizet. Zpátky ke člunům!
To… To je neuvěřitelné. Ta loď se proměňuje.
Mění se v malou lodičku…
Jak děsivá moc… Ta opice plula přes oceán na vlastním Postoji.
Tolik energie jsem nikdy dřív neviděl.
Byli jsme naprosto bezmocní.
Kdyby to Jotarovi nedošlo, bylo by po nás.
Nerad to říkám, ale ta síla a zuřivost můžou být znamení toho,
co se na nás chystá.
Žvejku?
- Takže jsme zase ztraceni na moři. - To je peklo. Mám rozmočené cigarety.
Budeme mít dost času na jejich usušení, Jojo.
Modleme se, aby nás někdo zachránil a dostal do Singapuru.
Jsou to čtyři dny, co jsme opustili Japonsko…
Zbývá 46 dní, než Joestarovým vyprší čas.
SÍLA VĚČNOST
Zdá se, že porazili Sílu.
Ale nemějte obavy.
Zbývajících šest uživatelů Postoje je velmi silných.
A jeden z nich je můj syn!
Pravá ruka mého syna rozdrtí naše nepřátele!
Jsi podivná stařena. Po čem nejvíc toužíš ty?
To už jsem vám řekla mnohokrát… Mé jediné přání je stát po vašem boku.
Váš strážný duch má neuvěřitelnou moc.
Z ní plyne vaše schopnost unikat problémům a váš podivný život.
Chci ten život sledovat!
To je to jediné, co chci…
Kdysi dávno žil v zemi jménem Sumatra princ,
který se plavil po mořích a hledal nová území.
Nakonec narazil na ostrov, na kterém žili bílí lvi zvaní Singové.
Pojmenoval ten ostrov Singapura.
Jeho úžinami teď proplouvají lodě a tankery z celého světa!
Tato země má díky obchodu západní i východní kořeny. Singapur!
No paráda. Konečně jsme tu.
Vyspíme se na hotelu a pak vymyslíme cestu do Egypta.
Fajn. Zůstaneme tady.
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE…
- Zdá se, že nám nedáte čas si vydechnout. - S námi jí hrozí nebezpečí.
Takže Polnareff mu sedl na lep?
- Máme… - …tu…
- …teď… - …zrádce.
Překlad titulků: Tomáš Slavík