Tokio, Hongkong, Singapur…
Takže nás konečně čeká část cesty po Indii…
Mám ale trochu obavy.
Slyšel jsem, že Indie je zemí kari a spousty nemocí.
Trochu se bojím, že můj žaludek tu kulturní propast nepřekoná.
To je překroucený pohled.
Není se čeho bát. Je to krásná země s úžasnými lidmi.
Tím si buďte jistí.
Tak, jsme v Kalkatě. Jdeme na to.
Dej mi peníze!
Já vám to odnesu!
Chceš tetování? Jsi hezký.
- Trochu medicíny? Neuškodí žaludku. - Ukážu vám hotel!
Kalkata v Indii.
Ve 20. století dosáhla její populace 11 milionů.
Její vroucí energie vás chytí a už nepustí!
- Stojím v kravském hovnu! - Nic nechci.
- Sakra! - Nic nechci!
- Ukradli mi peněženku! - Vážně ne!
- Dýško! - Když nedáte dýško nepůjdete do nebe.
Hej! Nestrkej nos do mých věcí!
Avdole! Tohle je Indie?
Vidíte? Skvělá země, že?
Díky nim je Indie skvělá, nemyslíte?
Zkuste tohle.
Místní čaj. Myslím, že vám bude chutnat.
Čaj. Jeden z nejpopulárnějších nápojů v Indii.
Sladká směs z černého čaje, zázvoru a mléka.
Konečně trocha klidu.
Dejte Indii čas.
Jakmile si na ni zvyknete, uvidíte, jak je úžasná.
Docela se mi tu líbí. Je to celkem super.
Cože, Jotaro? To nemyslíš vážně.
Tolik ke kulturnímu šoku.
Až si zvyknu, budu to mít rád, co?
No, člověk si asi nakonec zvykne. Kde je záchod?
Tamhle, pane.
Polnareffe.
Jo?
Co si dáš k jídlu?
Něco vyberte.
A ať je to něco výborného.
Něco úžasného a sofistikovaného, co bude chutnat i Francouzi.
Takže je to vlastně jedno.
Co by mu tak chutnalo…
Omlouvám se.
- Pane, můžete na minutku? - Co?
Použijte prosím tohle.
K čemu je ta dřevěná tyč? Hej!
Divný záchod, ale zase je čistý.
Gentleman, jako jsem já, by špinavý záchod nesnesl.
Děje se něco, pane?
Neptej se, jestli se něco děje!
Ten záchod…
Je v něm prase!
Tento typ záchodu je neobvyklý i v Indii.
Zedníci postavili chlév výš, než měli.
Když mají prasata hlad, jdou si pro nášup.
Tohle jsem…
Ne, počkat, co? Chcete mi říct, že ta prasata žerou…
Proto tam je?
Jak jsem řekl, pane, použijte tohle.
Tak…
Vidíte? Prase je omráčené, takže máte klid.
Náš manažer si od prasat nechává lízat zadek
a nemůže si to vynachválit. Má ho prý pak hrozně čistý.
- Dejte si na čas. - Nenechávejte mě tu samotného!
Tak na tohle si asi nikdy nezvyknu…
Asi to vydržím až na hotel.
Děkuji za trpělivost.
Sakra.
Kde je?
Zvláštní… Přísahal bych, že jsem tam někoho viděl.
Asi se mi to zdálo. Proč mě to překvapuje?
Vždyť jsem viděl prase v záchodě.
Stejně tak si můžu představit příšeru za oknem.
Tak tomuhle tu říkají kulturní šok.
Co… Co to?
Co to sakra je?
Vidím tu zatracenou věc jen v zrcadle!
O tomhle zrcadlovém Postoji Jotaro mluvil.
To není dobré.
Tohle vůbec není dobré!
Stříbrný vůz!
Kam ten parchant zmizel?
Zatraceně!
Postoj! Kde je uživatel? Kdo to je? Muž s oběma rukama pravýma…
Je tu moc lidí…
- Sakra! - Co se děje, Polnareffe?
O co tady jde?
Jestli to…
Jestli to byl Postoj, tak to znamená…
Znamená to, že je tady! Jotaro! O tomhle uživateli jsi slyšel.
Je to ten, co používá zrcadla!
Parchant, co zabil moji sestru!
Šmejd, co bezcitně pošlapal život, duši i důstojnost mojí sestry.
Konečně… Konečně se setkáváme!
Určitě je to on?
Pane Joestare, dál budu pokračovat sám.
Co?
Když je vrah mé sestry na dosah,
neodpustil bych si, kdybych na něj jen čekal.
Byl bych v nevýhodě a to není můj styl. Najdu ho a zabiju!
Vždyť ani nevíme, jak vypadá nebo jaký má Postoj.
Má obě ruce pravé. To mi stačí!
A ví, že po něm jdu, takže bude v defenzivě.
Tak zatím.
Na chlapa, co si kope hrob, zníš drsně.
Co tím chceš říct?
To, co jsi slyšel.
- Chceš říct, že nemůžu vyhrát? - Ano.
Nechápeš? Zaútočil, aby tě od nás oddělil!
Nenechám tě jít samotného, Polnareffe.
Poslouchej. Aby bylo jasno,
Dio je mi naprosto ukradený.
V Hongkongu jsem řekl, že se k vám přidám, abych se mohl pomstít.
Pan Joestar a Jotaro to chápou.
Sám jsem byl už od začátku! Vždy jsem bojoval sám!
Ty sobecký blázne!
Zapomněl jsi, jak ti Dio vymyl mozek?
Zapomněl jsi, že Dio je za tímhle vším?
Netušíš, jaké to je, když ti zavraždí sestru!
Když ses naposled setkal s Diem, prý jsi utekl se staženým ocasem!
Zbabělec, jako jsi ty, nikdy nepochopí, proč to musím udělat!
Co jsi to řekl?
Nesahej na mě.
V Hongkongu jsi mě porazil díky štěstí. Toho poučování už mám dost!
Jak se opovažuješ…
Copak? Urazil jsem tě? Tak nezapomeň…
že jsem teď mnohem nasranější, než jsi ty!
Ty buď dál sám sebou,
- dál si hraj na svatouška, Avdole. - Co? Ty!
- Pane Joestare! - To stačí. Nech ho jít.
Nikdo ho teď nezastaví.
Ztratil jsem k němu všechen respekt. To je celé.
Odhadl jsem ho naprosto špatně.
Skutečně jsem utekl jako zbabělý pes.
Ale věřím, že zvítězíme díky předvídavosti.
- Nepromyšlený útok nás všechny zabije. - Jo?
Tak já ti taky něco řeknu.
Tahle tvoje malá věštba se mýlí.
Je čas jít.
Jdu za přítelem.
Teď jsi na to sama.
Prosím, udělejte ze mne svoji ženu.
Můj život bude váš. Jen si řekněte, co si přejete, můj drahý.
Prosím, nechte mě stát po svém boku.
Zlato, neblázni. Je ti šestnáct.
Mám věk na vdávání.
Miluju vás.
Poslouchej, jsem jen neužitečný tulák.
Každý den žiju, jako by byl poslední. A jeden den taky poslední bude.
Máš královskou krev. Nemůžeme mít pohádkovou svatbu.
Ať už se milujeme jakkoli.
Vážně? Takže mne milujete?
Jo. Jsi má jediná láska, zlato.
A to je důvod… Nemůžeme se vzít, protože tě miluji.
Rozumíš mi, že?
Láme mi to srdce stejně jako tobě.
Ale vrátím se k tobě a zase tě obejmu, kdykoli to bude možné.
To mi ke štěstí stačí.
Ano…
Tak zatím. Miluju tě, zlato.
Poslouchat ostatní je neslušné.
Myslíte, že romantikou trávím moc času, že?
Když mám takové holky po celém světě…
Mám vždy nějakého partnera, spojence.
Udělaly by pro mě cokoli. Dokonce i obětovaly vlastní život.
Víte, jak pracuju, že ano.
Pane Centerfolde?
Mimochodem, ohledně toho Polnareffa a jeho Stříbrného vozu.
Zdá se, že se oddělil od skupiny a hledá vás.
Co chcete dělat?
Sežral vám to i s navijákem.
Zabijeme ho jako prvního?
Pojďme.
S vaším Viselcem a mým Císařem
je určitě pobijeme všechny.
VISELEC CENTERFOLD
Takže nás nakonec opravdu opustil.
Co? Viděl jste ho?
Určitě jste viděl muže s oběma rukama pravýma?
Kde?
Co? To je divné.
Nechápu to. Vždyť tam byl.
- Cože? - Byl tamhle, s tím mužem na ulici.
Pistole je mocnější meče.
Dobrá hláška, řekl bych.
Kdo sakra jsi?
Hol Horse. Tak mi říkají.
Jsem uživatel Postoje. Moje karta je Císař.
Dio mi dobře zaplatil, abych vás všechny sejmul.
Hele, kovboji, je mi u prdele, co jsi zač.
Kde je chlap s oběma rukama pravýma?
To bylo nezdvořilé. Odpověděl jsem na otázku.
No nic.
Přišel jsem sem s ním.
Je poblíž.
Cože? Kde je?
To je dost zbytečná otázka.
Já, Hol Horse, budu mít to potěšení tě sejmout.
Všichni pitomci se takhle vytahují. A vždycky to skončí úplně opačně.
- Co? Bylo to vtipné? - Pan Dio to říkal.
„Polnareff má ve zvyku podceňovat soupeře. Úplně ho zničit pro tebe nebude problém.“
Trefil to přesně, musel jsem se smát.
Pokud tě mám sejmout, abych se k němu dostal, tak to udělám.
- Jen pojď. - Slyšel jsi o vojenském šachu?
Tank je ve výhodě proti vojákům, ale v nevýhodě proti minám.
To je základní princip bitvy.
Můj Císař je silnější než ty. Chtěl jsem být gentleman.
Vysvětlím ti před bojem schopnosti svého Postoje.
Pistole je mocnější meče.
Geniální citát.
Co přesně se mi snažíš říct?
Že můj Postoj umí střílet.
Mečem ho porazit nemůžeš.
Co to? Máš vzduchovku?
- Teď zemřeš! - Teď zemřeš!
Podcenil jsi mě, Polnareffe!
A teď je po tobě!
Když shodím zbroj…
Zvládnu srazit střely!
Cože?
To není možné! Vyhnula se meči! Do prdele!
I ta střela je můj Postoj.
A tvá namyšlenost tě teď stála život!
Polnareffe!
Co… Avdole!
Jsem tu, protože jsem měl starost. A co zjistím?
- To ego tě jednou zabije. - Dělal sis o mě starosti?
- Zatraceně! Zase mě chceš poučovat? - Nepřítel o tobě ví všechno!
Říkal jsi, že jsi samotář, ale sám teď nezvítězíš!
To bylo vážně špatné načasování.
Uhni, Polnareffe! Ta střela se vrací!
Rudý mág!
Roztavím ji!
Zatracený Avdol! Vydal se za Polnareffem.
Kde jste? Avdole, Polnareffe?
Mám hrozný pocit…
Hele, tamhle se nějak divně bojuje.
Ta louže…
Co?
Pane Avdole!
Páni, dneska mám svůj den.
Moje zbraň a Centerfoldovo zrcadlo jsou proti Avdolovu ohni slabí.
Čekal jsem, že s Avdolem to bude nejtěžší. To je ale štěstí!
Ve vojenském šachu už mě nic neohrozí!
Pane Avdole!
Je jen zraněný…
Je to jen lehké zranění. Teď promluví…
Za okamžik otevře oči.
Že, pane Avdole?
Proberete se, že ano?
Pane Avdole, proberte se!
Prosím! Pane Avdole!
Tohle bylo příliš snadné.
Příliš rychlé!
To má z toho, že ostatní poučoval. Podívej na něj teď.
Co jsi to řekl, Polnareffe?
Pan Avdol o tebe měl starost!
A kdo se ho prosil?
Rád se plete do cizích věcí, ale je pomalý, tak ho dostali.
Pořád jen překážel… Proto jsem chtěl jít sám.
Ty parchante…
Zachránil ti život. Jak se opovažuješ…
Už toho mám dost!
Že kvůli mně lidi umírají…
Polnareffe…
Mám toho dost, rozumíš?
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE…
- Tak statečný a tak snadno zemřel. - Vážně moc hezky fňukala…
- Ta tvoje sestřička. - Mám se držet zpátky?
Ať tě nevyprovokuje! On to říkal, nebojuj sám!
Překlad titulků: Tomáš Slavík