Nahát, milyen csodálatosan áll!
Én már régóta itt dolgozom,
de még sosem kaptam ilyen furcsa megrendelést.
Sietős a dolgom. Mennyi lesz?
Viszlát!
Köszönöm, uram...
Engedj el! Engedj már el!
Ne fogdoss!
- Kuss! Nem fogdoslak! - Itt a jegy.
Nem! Nem akarom!
Én is veletek megyek!
Kisasszony...
A lányom, Jotaro édesanyja,
halálos veszélyben van.
Azért keltünk útra, hogy megmentsük az életét.
Ne menekülj tovább, hanem menj haza!
Biztosra veszem, hogy a szüleid aggódnak érted.
Szállj fel!
Jól van.
De csak azért engedelmeskedek neked, mert öreg vagy.
Mi a baj?
Semmi.
Viszlát! Csak halálunkkor búcsúzkodunk!
Azt reméltem, hogy láthatom őt még egyszer utoljára.
Ég veled, Jotaro! Mentsd meg az anyukádat!
Szurkolok neked!
Pakisztán egy viszonylag fiatal ország,
amely 1947-ben szakadt el Indiától.
Azonban, miközben Japán még primitív volt,
az itteni civilizáció már virágzott.
Mivel 5000 éven át Indiához tartozott,
Pakisztán magán viseli a kézjegyét.
14. RÉSZ: IGAZSÁG, ELSŐ FELVONÁS
Meglep, hogy találtál valakit Pakisztánban,
aki képes volt elkészíteni az egyenruhádat, Jotaro.
Még a méret is passzol.
Száz százalék gyapjú.
Biztonságos ilyen időben vezetni, Polnareff?
Úgy látom, meglehetősen sűrű a köd.
Ja, lehet, hogy egy kicsit veszélyes.
Eléggé lejt a másik oldalon, és védőkorlát sincs.
A köd pedig egyre csak sűrűsödik.
Még három óra sincs, de azt hiszem, nincs mit tenni.
Menjünk le a városba, keressünk szállást éjszakára!
Remélem, lesz itt egy kellemes szálloda.
Kellemes szálloda?
Egy olyan, aminek tisztességes a vécéje!
Sosem fogok hozzászokni
az indiai és a nyugat-ázsiai budikhoz.
Az ott egy kutya teteme volt?
Mi a baj, Jotaro?
Mindegy, nem lényeg.
Milyen szép kis városka!
Úgy pár ezerre becsülöm a lakosságát.
Kérdezzük meg az étteremben, merre van hotel!
Ez aztán a csendes városka...
A többi állomásunkon állati nagy volt a tumultus meg a zaj.
Ez valószínűleg a ködnek köszönhető.
Figyeljetek ide!
Megmutatom, a nyugatra fekvő iszlám országokban
hogyan kell köszönni.
Csak mosolyogj, és mondd ezt:
A-Salaam-Alaikum!
NYITVA
ZÁRVA
Hékás! Azért még nem kellene bezárnia.
Csak egy kis információra lenne szükségünk.
Van itt valaki?
Fogalmam sincs.
Hé, egy pillanat! Hogy érti azt, hogy nem tudja?
Mi ütött ebbe a férfiba?
Képzelődtem?
Talán azért nem értette meg,
mert pocsék a kiejtése.
Kérdezzük meg az ott ülő fickót!
Hé, haver! Elnézést a zavarásért, de szállodát keresünk.
Lehetőleg szép, tiszta mosdóval.
Tudod, hogy...
Hé, ember!
Jól vagy?
Mi van?
Meghalt! Tömör iszonyattal a szemében!
Mi a franc ez?
Miért van az út közepén egy hulla?
Mi ölte meg?
Szívinfarktus? Vagy talán agyvérzés?
Meglehet...
De szerintem ennél többről van itt szó.
Egy pisztoly! Fegyver van nála!
Csak most vetted észre?
Füst árad belőle. Elsütötték.
És úgy tűnik, hogy nemrégiben. Legfeljebb két vagy öt perce.
Pontosan azelőtt történt, hogy mi ideértünk a városba.
Öngyilkosság? Főbe lőtte magát?
Nem erről van szó.
Sérülésnek nincs jele,
és vért sem látni a testén.
Akkor hogyan halt meg? Nézzétek!
Az arcát eltorzítja a rémület, mintha ordítás közben patkolt volna el!
Nem értem...
Mit próbált meg lelőni ez a férfi?
Mi az ördög folyik itt?
Az egész városban senki sem vett észre semmit?
Elnézést kérek, asszonyom!
Valaki az imént meghalt. Kérem, hívja a rendőrséget!
Bocsásson meg!
Gennyesednek a kiütéseim.
De mondja csak, szeretne tőlem valamit?
Szeretném, ha kihívná a rendőrséget.
A rendőrséget?
És miért is?
Nézze! Egy hulla van az út közepén!
Oda nézzenek! Szóval egy hulla?
És én mégis mit kezdjek vele?
Kezdésnek riaszthatná a rendőrséget!
Rendben, rendben. A rendőrséget...
Értettem.
Mióta elkezdtek gennyesedni a kiütéseim, nagyon viszketnek...
Mi a fene van ezzel a várossal?
Valaki meghalt,
de senki sem veszi a fáradságot, hogy tegyen valamit.
Elsütötte a fegyverét, de senki sem vette észre?
Még a New York-iak és a tokióiak sem ilyen apatikusak.
Az a kutya...
Úgy érzem, egyre sűrűbb lesz a köd.
Mintha az egész várost bekebelezné.
Hátborzongató.
Az a rész kissé úgy néz ki, mint egy koponya.
Mi a terv, tata?
Talán úgy véled, hogy egy Állómester keze van a dologban?
Valószínűtlen. Nincs indíték.
Ha bennünket követ,
nincs oka megölni egy idegent,
mielőtt mi ideérünk.
Ha pedig mégis, akkor mi az?
Azért még ne zárjuk ki! A halála nem volt éppenséggel hétköznapi.
Vizsgáljuk meg a testet, mielőtt ideér a rendőrség!
Úgy tűnik,
ő csak egy hozzánk hasonló vándor volt.
Busz- és vonatjegy van nála.
És úgy látom, indiai.
Indiai pénz van nála.
Nem ebből a városból való.
Ó?
Egy seb!
Egy tízjenes nagyságú lyuk éktelenkedik a mellkasán!
Ez végezhetett vele.
De hát miért nem szivárog belőle vér?
Egy ekkora méretű lyukból patakokban kéne folynia.
Normális esetben.
Úgy tűnik, nem hétköznapi gyilkossággal állunk szemben.
A végére kell járnunk.
Vágjunk is vele!
Vegyük le a ruháit!
Mi a fene ez?
Az egész teste tele van lyukakkal!
Tisztára olyan, mint az ementáli a Tom és Jerryben!
És egyik lyukból sem folyik vér!
Mégis hogy a fenébe ölték meg?
Mit jelent ez az egész?
Óvatosan!
Épp most növekedett meg annak az esélye, hogy Állómester rejtőzik a közelben.
Srácok,
azonnali hatállyal elhagyjuk ezt a várost!
Mi van?
Lehetetlen!
Ez itt nem a kocsi!
Bíbor Remete!
Hé, tata!
Te meg mi a szart csinálsz? Megbolondultál?
Jaj, ne!
Hogyhogy mit csinálok?
Hiszen egy perce még itt volt a kocsi!
Mi? A kocsi?
Hiszen amott parkoltunk le vele.
Mi?
De hát az előbb...
Vándoroknak tűnnek, uraim.
Veszedelmes lenne elhagyni a várost, amíg ilyen sűrű a köd.
Rengeteg errefelé a szikla.
Én egy közeli kis hotelt vezetek.
Nem lenne kedvük ott tölteni a mai éjszakát?
Jó áron kínálom.
Na, végre egy normális ember!
BÍBOR REMETE JOSEPH JOESTAR
Nagy esély van rá, hogy Állómester rejtőzik ebben a városban.
Ez a természetellenesen sűrű köd előnyt biztosít neki.
Ma éjjel nem lankadhat a figyelmünk.
Még úgy is a hideg futkos a hátamon, hogy nem támadnak ránk.
Csak utánam, Joestar úr! Ez az én kis hotelem.
Mutatom az utat. Kérem, kövessenek!
Bár ez az épület aprócska, 20 évvel ezelőtt
itt forgatták az egyik James Bond-filmet.
John Lennon a Beatlesből szintén megszállt itt egyszer.
Mi? Komolyan mondja?
Dehogy, csak vicceltem.
- Mi? - Azonban
biztosíthatom önöket, hogy kellemes kis szálloda.
Jelenleg nem száll meg nálam más vendég.
Hús jó lesz vacsorára?
Vagy talán inkább halat szeretnének?
Egy pillanat, öreganyám! Az imént azt mondta, hogy "Joestar".
Hol hallotta ezt a nevet?
Ugyan már, uram!
Hiszen egy perccel ezelőtt a fiatalember "Joestar úrnak" szólította azt az urat!
Mi? Én?
Most, hogy belegondolok, meglehet.
Így igaz!
Ha az ember sok éve dolgozik a vendéglátóiparban,
hamar megjegyzi a vendégek nevét.
Már elsőre is.
Megkérdezhetem, hogy mi történt a bal kezével?
Ó, hogy ezzel? Csak megégettem egy kicsit.
Valószínűleg az öreg korom miatt
véletlenül forró vizet öntöttem rá.
Az öreg kora? Mégis miről beszél?
Egy nappal sem tűnik idősebbnek 40-nél!
Még az is lehet, hogy randevúra hívom.
Ugyan, kérem, ne járassa velem a bolondját, fiatalember!
Miféle mocskosságok hagyják el a szádat, te félkegyelmű?
Téged gyűlöllek a leginkább, Polnareff!
Ezerszeresen fogsz fizetni azért, amit a fiammal tettél!
Levágom a tökeidet, kitépem a belső szerveidet,
aztán kihajítalak a sivatagba, hogy dögkeselyűk lakmározzanak belőled!
Ó, egész jó kis hely ez!
Tessék, Kakyoin.
Jó.
Az én aláírásom
is ér annyit, mint Lennoné. Elvégre Paullal kezdődik!
Becsülje meg!
Természetesen.
Gondját fogom viselni.
Mint kínkeserves halálod emlékeztetőjét!
Rendben van.
Rendben! Akkor megmutatom önöknek a szobájukat.
Ez aztán a furcsa város...
Jól van, irány a vécé!
Úgy tűnik, nincs jel.
Akkor nem használhatom Bíbor Remetét, hogy infót szerezzünk az ellenségről.
Hé, Joestar úr...
Mi az?
Önöknél van vécé?
Az én szobámban se híre, se hamva.
Meglehet, hogy ennek a hotelnek közös mosdója van.
Á, értem már!
Az ördög tudja, hogyan csinálja.
Bármelyik pillanatban ránk támadhat egy Állómester.
Joestar és kis csapata a harmadik emeleten szállt meg?
Hol Horse... Végre itt vagy!
Azóta követem őket, hogy a városba jöttek.
Megleptél engem, Enyaba néni.
Nem hittem volna, hogy így, magányosan jössz majd ide.
Mi lelt téged, Enyaba néni?
Mégis mi bajod van?
Úgy örülök, Hol Horse!
Olyan jó, hogy itt vagy!
Örömmel tölt el, hogy eljöttél meglátogatni vénségemet.
Átmelengeti a szívemet!
Hol Horse, te barátja voltál a fiamnak, igaz?
Barátja?
Nos, én...
Szóval...
Meghiszem azt!
Kebelbarátja?
Kebel?
Igen, elválaszthatatlanok voltunk. A csodacsapat!
Minden rendben? Ez nem rád vall.
Tényleg egész idáig jöttél csak azért, hogy megbosszuld a fiamat?
Igen! Pontosan így van.
Bosszút kell állnom a legjobb barátomért!
Pontosan ezt akarom hallani!
Mert így bűntudat nélkül végezhetek veled!
Enyaba néni? Mi a fenét csinálsz?
Hogy tehetted ezt, Hol Horse?
Hagytad meghalni a fiamat, hogy a bőrödet mentsd!
Amint megláttalak, eldöntöttem, hogy a pokolra küldelek!
A fiacskám "kebelbarátja"? Van bőr a képeden?
Várj! Most tévedsz!
Mire odaértem, Címlap már halott volt!
Semmirekellő! Olyan megvetendő vagy, akár Polnareff!
Az én Állóm, Igazság fog a sírba küldeni!
Igazság?
Csupán szóbeszédeket hallottál róla, még sosem láttad,
de most a saját bőrödön tapasztalhatod meg, Hol Horse!
A köd felszívja a sebből kiáramló vért!
Szép kis lyuk keletkezett rajtad!
Úgy bizony! Az én Állóm, Igazság, egy köd alkotta Álló.
Minden seb, melyet megérint a köd, ahhoz hasonló lyukká válik...
a birtokosát pedig táncolni hívja Igazság!
A köd zsinór módjára hatol be a kezeden lévő lyukba,
és marionettbábut csinál belőled!
A tulajdon kezed vet véget az életednek, Hol Horse!
Fenébe! Ne hidd, hogy legyőztél!
Uralkodó!
Dögöljél meg, vén nyanya!
Igazság győzedelmeskedett!
Mégis mi ez a zaj?
Az előcsarnok mögötti helyiségből jön.
Mi baj van, Polnareff?
Furcsa hangokat hallottam az előbb.
Valószínűleg semmiség, de inkább megnézem.
Ha szükség van rám, az előcsarnokban leszek.
Átok rád, Polnareff!
FOLYTATJUK
A KÖVETKEZŐ RÉSZBEN
Az imént jött be. Most épp a vécét használja.
Nahát, a vécét?
Csak menjen itt be!
Szinte biztos vagyok benne, hogy a "vécé" szót hallottam.
Miért mindig a vécén támadnak rám?