17. RÉSZ: SZERETŐ, 2. FELVONÁS
Szép kis híd voltál, Jotaro.
Hé, Jotaro! Baromira viszket a hátam.
Vakard meg!
Egy kicsit lejjebb!
Még lejjebb!
Úgy bizony.
Bánj velem gyengéden!
- Joestar úr? - Hé, mi a baja?
Olyan érzés, mintha valaki a hátamat vakarná!
Így nem tudok az Állómra koncentrálni!
Joestar úr!
Idevonzzuk a tömeget...
Joestar úr, csendesebben már!
Mindenki minket bámul.
Azt hiszik, megháborodott.
De hát nem kedvtelésből kiáltozom!
- Jaj, ne! - Szegény ember...
Segíteni szeretnék rajta.
Hogy micsoda?
Ez aztán a jelenet... Idős rokonokkal nem könnyű az élet.
Hát igen.
Kakyoin, vedd meg gyorsan a tévét!
El kell tűnnünk innen!
Jó.
Ön a tulaj?
Igen, én vagyok.
Megvesszük a tévét.
El se hiszem,
hogy Kakyoin Szószólója és Polnareff Szekere
összezsugorították magukat
és beléptek Joestar agyába.
Talán harcolni akarnak?
Látom őket!
A véráramon keresztül
az agytörzsbe tartanak, ahol az én Szeretőm rejtőzik.
Gyorsan!
Csak egy pár percünk van,
mielőtt a húsrügy áteszi magát Joestar úr agyán!
Igyekezzetek!
Tessék!
Rendben!
Csinálja, Joestar úr!
Zöld Szószóló!
Ezek itt...
Ezek a csápok a húsrügy részei!
Beértünk az agytörzsbe,
de nézd, máris milyen hatalmasra nőtt a húsrügy!
Fenébe!
Ő az!
Ezt nézd!
Az ollószerű kezeivel ragacsos péppé gyúrja Joestar úr agysejtjeit,
aztán pedig megeteti a húsrüggyel!
Ha nem győzzük le, majd vágjuk ki gyorsan a húsrügy gyökereit,
elég nagyra nő ahhoz, hogy megegye az agyát!
Rendben van!
Máris kettévágom!
Hát, nem vágom,
hanem inkább lereszelem,
akár egy jégcsapretket!
Mocsok!
Na, most!
Megcsináltuk!
Nem, nem csináltuk!
Túl gyorsan mozog, Kakyoin.
De én már minden trükkjét ismerem.
Ha csak ennyit tud, akkor semmi esélye a...
Polnareff!
Te meg kihez beszélsz?
Polnareff, az nem én vagyok!
Nem az Állóját vágtad ketté!
Elkezdett olvadni.
Hogyan?
Én vagyok Szerető!
Polnareff!
Álruhát öltött!
Agysejtek! Joestar úr agysejtjei!
A péppé gyúrt agysejtek felhasználásával
magára öltötte az én Zöld Szószólóm alakját!
Az a valami, amit korábban legyőztél, csak egy agysejtekből készített bábu volt!
Teljesen átvertelek titeket, balekok!
Hékás!
Hát te meg mit csinálsz?
Rendesen tisztítsd a cipőmet, Jotaro!
Állati remek hangulatban vagyok ma.
Addig fényesítsd a cipőimet,
amíg úgy nem ragyognak, mint a kedvem!
Azt akarom, hogy visszaverődjön róluk a napfény.
Az egyenruhádat is felhasználhatod a tisztításhoz.
Most, hogy belegondolok, miért is nem nyalod őket tisztára?
Hé, szarházi!
Mit firkálsz?
Csak azt, amivel tartozol.
Be fogom rajtad hajtani.
Feledékeny típus vagyok, szóval írtam egy emlékeztetőt.
Jotaro, te átkozott...
Végül is, mindegy.
Úgysincs esélyetek.
Kakyoin, nézd!
Nézd a bábu fejét, amit az előbb kettévágtam!
Mi a fene ez?
Kettészakadt!
Figyeljetek!
Ebben a világban az győz, aki a legjobban ismeri magát!
Aiszóposz meséjében
a teknős azért győzte le a nyulat,
mert jobban ismerte nála
a saját erősségeit és gyengeségeit.
Ahogyan én is!
Tudom, hogy sem elég gyors, sem pedig elég erős nem vagyok ahhoz,
hogy halálos sebet ejtsek rajtatok.
Azonban
az erő akkor mutatkozik meg igazán, ha már elismertük a gyengeségünket!
Smaragdáradat!
Bevált?
Még több bábra osztódik!
Megsokszorozódnak!
Személyenként csak egyetlen Álló lehet,
ami azt jelenti, hogy csak egyikük igazi!
De vajon melyikük?
Itt vagyok!
Smaragdáradat!
Ez közel volt! Épp mellette álltam.
Amint eltalálunk egyet, megsokszorozódik!
Dehogy, dehogy...
Én vagyok az igazi.
Én vagyok az!
Polnareff, elég lesz!
Hívd vissza az Állódat!
Nem bírom tovább nézni, hogy miattam szenvedsz!
Francokat!
Nem fogok ölbe tett kézzel ülni!
Hívd vissza az Állódat! Meg fog ölni!
Arról nem is beszélve,
hogy letelt az idő.
Nem szabad feladnia, Joestar úr!
Nem megy...
Nem tudom megállapítani.
Melyik az igazi?
Melyikük az Álló?
Mégis melyikük?
A világ leggyengébb Állója...
most...
a legerősebb!
Hé, Jotaro, idenézz!
Egy arany karkötő.
Képzeld csak el,
milyen boldog lenne egy lány, ha ilyesmit kapna ajándékba!
Jotaro,
látod ezt a rést az üvegen?
Az Állód segítségével csússz át rajta, és lopd el!
Azt mondtam, lopd el, te barom!
Igyekezz már!
Vagy tudod, mit?
Eltörhetem az üveget, és kivehetem én is.
Nem zavarna, ha elkapnának, aztán félholtra vernének?
Joseph biztos nem élné túl a fájdalmat.
Igyekezz már!
A boltos épp másfelé néz.
Ez a srác lopott valamit!
Te rohadék...
SZERETŐ ACÉLOS DAN
Ez a srác lopott valamit!
Ne hagyja meglógni, fiatalember!
Rendben!
Féreg...
Tessék? Van itt egy tolvaj?
Melyikük az?
Ő volt?
Az ázsiai kölyök?
Az én időmben
a lopásért levágták az ujjakat.
Hé, Jotaro!
Eszedbe ne jusson civilek ellen használni az Állódat!
Mocsok!
Nesze!
Semmirekellő!
Mocskos tolvaj!
Hordd el magad az országunkból,
te szégyentelen!
És örülj, hogy nem vágtuk le az ujjaidat!
Ez csodás volt! Szép munka.
Ráadásul valami még jobbat szereztem
abból a felfordulásból, amit okoztál!
Jotaro!
Te meg mi a szarért nevetsz?
Mi olyan vicces?
Semmi. Csak alig várom már!
Állati boldoggá tesz a tudat,
hogy hamarosan megkapod, ami jár.
Nem győzöm kivárni a pillanatot, hogy megetessem veled a saját szarodat!
Mocsok!
Na, akkor tisztázzunk valamit!
Joestar nagypapi perceken belül hulla lesz!
Ez tény és való.
Nem.
Látom, nem ismersz minket eléggé.
Te nem ismered Kakyoint.
Tessék?
"Az erő akkor mutatkozik meg igazán, ha már elismertük a gyengeségünket."
Értem...
Teljesen egyetértek.
Ismerni önmagunkat egy fontos lecke, az azonban tisztán látszik,
hogy te nem ismered az ellenfeleidet.
Nem csináltad meg a házit.
Nem vetted észre?
A Szószólóm...
képes szétteríteni a csápjait a földön,
hogy egytől egyig megvizsgáljon titeket!
Mégis mikor kúszott ez rám?
Te vagy az Álló!
Smaragdáradat!
Ez az!
Nocsak, nocsak...
Úgy tűnik, Kakyoin végre csinált valamit.
Én csak azt remélem,
hogy azért nekem is hagyott valamit.
Tudja, hogy nincs esélye,
ezért szökni próbál az artérián át!
Elmenekül!
El akarja hagyni Joestar úr agyát!
Mi? Elmegy?
Rendben! Csodás!
Siessen, Joestar úr! A húsrügy!
Túlpörgés!
A húsrügy eltűnt!
Megmenekültem...
Most már a mi barátságunk is kirügyezhet, Joestar úr.
Polnareff, tudod...
Egy pillanat!
Ha elhagyja az agyamat,
az azt jelenti, hogy Acélos Dan...
visszahívja magához az Állóját!
Baj van!
Jotaro ezt nem tudja.
Mi a baj? Miért kezdtél hátrálni?
Miért nem mondod inkább el nekem, hogy mi történt a nagyapámmal?
Hé...
Ilyen sietős lenne a dolgod?
Talán találkozód van?
Ugye nem az jár a fejedben, hogy megszöksz előlem?
Mindezek után?
Könyörüljön rajtam, Jotaro nagyúr!
Elismerem a vereséget.
Megváltozom, leborulok ön elé! A cipőjét is megnyalom!
Borzasztó dolgot tettem!
Üssön meg, ahányszor csak akar! Rúgjon meg, húzzon be egyet!
Csak kérem, kímélje meg az életemet!
Hamarosan...
Szerető hamarosan visszatér hozzám!
Ennek a seggfej Jotarónak fogalma sincs róla.
A fülén át bejutok az agyába.
Kakyoin több száz méterre van innen. Na, várj csak!
Úgy fog fájni, hogy a megváltó halálért rimánkodsz majd.
Itt van!
Most! Menj be az agyába!
Gondoltam, hogy valami ilyesmire készülsz.
Nem tudtad, hogy az Állómnak, Platinacsillagnak,
tökéletes látása és reflexei vannak?
Biztos, hogy rendesen elvégezted a házit?
Én nem terveztem semmit!
Az Állódnak hatalmas az ereje.
Mi az, most meg már tegezel?
Hogy van ez?
Nem! Úgy értettem, az ön Állójának ereje
minden más Állóét felülmúlja, nagyságos uram!
Tudtam, hogy nincs esélyem, ezért hívtam vissza!
Nézzen csak ide!
Ez a támadás eltörte a kezemet és a lábamat.
Többé nem tudok harcolni! Mozogni se bírok!
Hát igen...
Elég sokkal tartozol.
Asszem, fizetségül elviszem a lábadat és a karodat.
Megesküszöl, hogy soha többé nem tolod színem elé rút képedet?
Esküszöm!
Elköltözöm valami lakatlan szigetre!
Elmegyek a világ végére, és sosem jövök vissza!
Ajánlom, hogy ne hazudj.
Ha megint meglátlak, a szart is kiverem belőled.
Nem hazudok! Sosem tenném!
Kotródj el!
Ott focizzunk!
De akkor én nem játszhatok!
Jotaro!
Te bolond!
Nézd csak meg azt a kislányt!
Az Állóm, Szerető, az előbb ment be a fülébe!
Az agya felé tart.
Meg ne mozdulj, Jotaro!
Nincs más dolgom, mint jól hátba szúrni téged!
Soha többé nem mozdulsz majd.
Eszedbe ne jusson megtámadni Platinacsillaggal,
különben az a kislány biztosan meghal!
Nem ártanál egy ártatlan lánynak, igaz-e?
Hagyjál lógva! Rendben van, csináld!
Hé! Hát nem érted? Mondtam, hogy ne mozd...
Mozdulj...
Mi van?
Mi a baj?
Nem akartál leszúrni engem?
Valahogy így?
Nem tudok mozogni! Miért?
Mi a szar tekeredett körém?
Nem vetted észre?
Kakyoin az Állód lábára tekerte Szószóló egyik csápját,
miközben az megpróbált meglépni.
Baromi hülyének kell lenned ahhoz, hogy ezt ne vedd észre.
Te aztán el vagy telve magadtól...
Bocsáss meg nekem!
Ha bocsánatot vársz valakitől, akkor Enyabától várj a pokolban!
Az én fejemben ugyanis meg sem fordult, hogy megbocsássak.
Die előre fizetett nekem. Az egész a tiéd lehet.
Hagyjál lógva!
Te aztán tényleg mindennek a legalja vagy.
Amivel nekem tartozol, azt nem lehet pénzzel megfizetni!
Itt a te számlád.
JOTARO KUJO
FOLYTATJUK
Nem tudom elhessegetni az érzést,
hogy figyelnek minket.
Nem gondolod, hogy túl sokat aggódsz?
Én is úgy érzem, hogy figyelnek minket.
Egyszerűen képtelen vagyok elhessegetni az érzést, hogy valaki figyel minket.
Valami nem stimmel.