Jak se to mohlo stát?
Nemůžu uvěřit…
Nemůžu uvěřit, že jsme na to skočili.
Po odražení nepříjemného útoku Milenců,
se Jotaro s ostatními vyhnul politicky neklidnému Íránu a Iráku
a místo toho přepluli přes arabské moře do Spojených arabských emirátů.
Kdybyste teď prosím podepsal tento dokument
a všechno bude v pořádku, pane.
Takže tady, ano?
Víš, kdyby mě o to požádala dívka, jako jsi ty,
možná bych i koupil nějaké auto.
- Ty jsi slaďouš. - Co kdybychom někdy zašli na večeři?
Polnareffe, nerad tě ruším, očividně máš práci, ale…
Pane Joestare!
- Jdeme, je čas vyrazit. - No tohle! Neničte mi účes!
Víte, jak těžké je ho takhle upravit?
Jako by někoho zajímala ta tvá čupřina.
Řídíš.
Jasněna.
Nashle, mademoiselle.
Ale pane Joestare, kam pojedeme
tímhle drahým autem, když je tu všude písek?
Nebyl by lepší nějaký teréňák?
Však brzy uvidíš sám.
Páni, tahle země je úžasná!
Každý dům je jako nějaké obrovské sídlo.
To ano.
V Tokiu by každý z nich stál tři až čtyři miliardy jenů.
Ale tady je to normální.
Ještě před dvaceti lety tu byla jen poušť.
Díky těžařskému průmyslu se z toho stalo hřiště pro bohaté.
Slunce nemilosrdně pálí, ale uvnitř je nám s klimatizací příjemně.
Nestěžuju si.
- Co? - Co se děje, Kakyoine?
Ale nic.
Jen si říkám, že je vidět široké okolí, kdyby nás někdo sledoval, všimneme si ho.
Ale mám pocit, že nás někdo sleduje, takže se pořád ohlížím.
Jo, to se ti nedivím.
Pokračujeme.
Přemýšlel jsem, kudy jet.
Asi sto kilometrů severozápadně je vesnice jménem Yarpline.
Kvůli poušti a horám je přímá cesta téměř nemožná.
Autem to tam trvá dva dny,
takže místní používají cessny, aby se tam dostali.
Měli bychom se tam dostat, jednu si koupit a přeletět v ní Saudskoarabskou poušť.
Původně jsem se chtěl letadlům vyhnout.
Kdyby nás napadli v letadle, ohrozili bychom nevinné pasažéry.
Cessnu ale budu pilotovat já.
Ušetřili bychom čas.
Letět v cessně s někým, kdo přežil tři letecké havárie.
Jo, to zní jako výborný nápad.
Nehledě na tvoji poznámku…
Naší prioritou by měl být přechod pouště a to do vesnice Yarpline.
Zabere to jeden den na velbloudu.
Na velbloudu?
Cessna je jedna věc, ale velbloud?
Na tom jsem v životě neseděl!
Žádné strachy. Já to dobře znám. Ukážu vám, jak na to.
Dívejte se, jak to provedu.
Tak vy chcete velbloudy?
To nebude levné, příteli.
A potřebují jemnou ruku.
Je to otázka života a smrti, potřebujeme je za každou cenu.
Co kdybychom je vyměnili za to auto?
Co?
Takovou nabídku nemůžu přijmout, pane.
Ano, pane Joestare! Vždyť jste to auto zrovna koupil!
A proč bych asi jinak kupoval takové luxusní auto?
Je pravda, že teréňák by tu byl lepší.
Jenže tady nejde vypsat šek.
A hotovost obvykle nepřijímají. Ne, výměna je tu mnohem efektivnější.
Když v nouzi šetříte na bezpečnosti, jste na tom nakonec ještě hůř.
To znamená, že už jsme vytrpěli dost.
- Tak, pane. - Co?
Takže jsme domluvení? Víte co?
Abychom to vyrovnali, mohl byste nám dát vodu do kanystrů.
V poušti je to ta nejdůležitější věc.
Ale voda zdaleka nemá takovou cenu jako vaše auto, pane.
Jste vážně podivín, pane.
Tak dobrá, všichni se připravte. Přechod pouště není nic snadného.
Připravte se, pánové!
To je smrad!
Pane Joestare. Jak se na nich sakra jezdí? Jsou vysocí tak tři metry.
Takže velbloudi…
Musí si sednout a vy pak sednete na ně.
Musí si sednout…
Dejte mi chvilku. On si sedne, uvidíte.
Hej! Sedni, slyšíš? Sakra, ten je tvrdohlavý!
Už jste na nich jezdil, že?
Abyste věděli, třikrát jsem viděl Lawrence z Arábie. Od začátku do konce!
Dobře vím jak na velblouda!
Možná jsem dvakrát polovinu prospal…
Vy jste se to učil podle filmu? Co? Ve skutečnosti jste na žádném nejel?
Jejich sliny jsou skvělý opalovací krém!
Poslechněte. Při práci se zvířetem je nutné přesně vědět, jak se cítí.
A tím myslím přesně!
Hele, nezdá se ti to jablko k sežrání? Je moc dobré!
No tak.
To je hodný kluk.
Vidíte? Přiměl jsem ho, aby si sedl!
Je potřeba se mu dostat do hlavy, pak si sedne!
Dokázal jsem to!
Sakra, to je výška!
Věděli jste, že umí zavřít nozdry, aby je chránil před pískem?
Abych nezapomněl. Zakazuju vám vykládat hloupé vtipy o velbloudech.
Fajn. Teď k podrobnostem jízdy na velbloudovi.
Poslouchejte. Velbloudi nechodí jako koně.
Přední i zadní noha na jedné straně se pohybují současně,
takže se hodně kolébají.
Zkuste se hýbat v jeho rytmu a bude to v pohodě.
Koukejte!
Hej, počkej! Jdeš moc rychle!
Tak poslouchej, sakra! Neříkal jsem, že máš jít sem!
Nuže dobrá!
Teď už všichni víte, jak nasednout a jet.
Teď musíme překonat poušť! Hurá na severozápad!
Hej!
Něco je špatně.
Pořád mám pocit, že nás někdo sleduje.
Kakyoine, víš jistě, že nejsi jen paranoidní?
Palmové listí stírá naše stopy.
Navíc vidíme na kilometry všemi směry. Kdyby tu někdo byl, víme o něm.
Ne, nemůžu si pomoct, ale taky to cítím.
Raději se rozhlédneme, Jotaro.
Vidíš něco podezřelého?
Ne, nic.
Nikde nic není. Ale…
Něco tu nehraje. Něco…
Hej, pospěš si.
Jo.
Zkusíme se dostat co nejdál. Pojedeme, než zapadne slunce.
Pak postavíme stany.
Cestovat v noci by bylo moc nebezpečné.
Jo, ale je vedro na padnutí! Podívejte, padesát stupňů!
Jo, je tu horko.
Touhle dobou to ale bývá nejhorší.
Osm hodin? Co…
Jotaro! Co tvoje hodinky? Kolik ukazují?
Osm hodin, deset minut…
- Hej, dědku! - Takže to je…
Ztratili jsme pojem o čase, ale… co se to sakra děje?
Bylo osm hodin večer!
Proč to slunce nezapadá?
To není možné! Teplota stoupá na 60 stupňů!
Nezapadá…
Naopak vychází na západě!
Mohlo by to slunce být…
…Postoj?
SLUNCE ARABSKÝ TLOUŠTÍK
Panebože!
Jsme uprostřed pouště!
- Schovejte se za kameny! - To slunce je Postoj?
Jak jsme si toho mohli nevšimnout?
Já věděl, že nás někdo sleduje, ale tohle mě vážně nenapadlo!
Jestli to tak půjde dál, bude svítit celý den… vlastně noc.
Ten Postoj nás upeče jako hejno tučných kuřat!
Jsme v háji!
Tak dlouho to trvat nebude.
V sauně se člověk přehřeje během pár minut.
Jak s tím budeme bojovat? Sakra! Sedmdesát stupňů!
Ani není poznat, jestli je ten Postoj blízko nebo daleko.
Nejde poznat tu vzdálenost!
Nejlepší řešení je vypořádat se s uživatelem.
Jistě. Uživatel musí být někde poblíž. Musíme ho najít.
Určitě se nějak zamaskoval, aby nás mohl sledovat až sem.
Tak počkat!
Co když je jako Milenci? Co když Postoj ovládá na dálku?
To je nemožné.
Na dálku lze ovládat slabý Postoj.
Tohle slunce je ale příliš silné. Energie, kterou vyzařuje, je ohromná.
Jeho uživatel musí být poblíž.
Tohle je zlé. Z toho horka kolabují i velbloudi.
Čekání nám nepomůže! Použiju Velekněze, aby to tu prozkoumal.
Kakyoine!
Jen zjistím, jak daleko ten Postoj je.
Až to budeme vědět, můžeme zkusit najít uživatele.
Dvacet metrů. Čtyřicet metrů…
Šedesát metrů. Osmdesát metrů…
Sto metrů…
Něco je špatně! Kakyoine! Stáhni velekněze!
Něco se sem blíží!
Než to udělám, Smaragdová…
Kakyoine!
Velbloud!
Ty parchante!
Prorazím díru do země! Všichni dovnitř!
Jsi v pořádku, Kakyoine?
Ano. Skoro jsem použil Smaragdovou vlnu. To mě to uchránilo před větším zraněním.
Horší je to hrozné vedro. Mám pocit, že se z něj zblázním.
Ten útok byl hrozně přesný.
Uživatel Postoje nás odněkud musí sledovat!
Ale odkud? Kde je?
Mluv tiše.
Nepřítel nás najde!
Zůstaneme tady, počkáme a uvidíme, co se stane.
Do prdele!
Takhle to dál nejde.
No tak, mysli!
Je čas, aby na to tenhle starouš vletěl! Ale tohle zdaleka není ideální.
Nemůžu ani použít svoje techniky.
Musím získat víc informací.
Jotaro!
Zkurvená práce!
Kde sakra seš? Jak nás sleduješ? Seš neviditelnej nebo co?
Kakyoine, co je s tebou?
Kakyoine!
Čemu se sakra směješ? Jsi v pohodě? Ovládej se, chlape!
Jotaro!
Ty taky?
Polnareffe! To snad ne!
Panebože! Nakonec se z toho horka zbláznili!
Jsem tu jediný příčetný?
Hej! Jotaro! Seber se! Musíš se uklidnit! Někdy to začne být drsné,
ale v takovém případě zachovej chladnou hlavu!
Co?
Nechápejte to špatně, pane Joestare. Podívejte na ten kámen tamhle.
Je dost velký, aby se za ním někdo schoval, že?
Nechápu.
A teď se podívejte na kámen na opačné straně.
Na opačné straně?
Nevidíte ho?
Je tam kámen, který je úplně stejný, jen na druhé straně.
Stín je naopak, což znamená…
Takový blbý trik!
Uhni. Zůstaň tu, dědku.
Jotaro! Když tam půjdeš, řekneš si o to, aby na tebe zaútočil!
Je to nebezpečné!
Co? Udělal díru do nebe?
To je peklo.
Ty jsi fakt mimo, dědku.
Asi tě zmohlo to horko.
Jinak bych nevěřil, že jsi můj děda.
Porazili jsme Postoj a konečně přišla noc. Nebo bych měl říct, že je zase noc.
Hlavní je, že jsme zachráněni!
Jak dlouho se tam chceš schovávat?
To je peklo.
Konečně se setmělo.
No to je něco, zrcadlo!
Podívejte.
Za zrcadlem bylo malé auto. Vypadá pohodlně. Má i klimatizaci.
Páni, nenapadlo by mě, že odráží okolí
a sleduje nás v tomhle prckovi.
Má tu i nádrž s vodou. Co mu ji sebrat?
Má tu i pití.
Co? To jsme porazili uživatele Postoje?
Už nemusíme nic dělat?
Sice ani nevíme, jak se jmenuje, ale podařilo se nám porazit jeho Postoj?
Máte naprostou pravdu.
SLUNCE V DŮCHODU
Tak tohle byl Postoj karty Slunce?
Zdál se docela silný,
ale když jsme ho odhalili, tak nic moc.
No nic, pokračujeme. V noci je na poušti docela zima, že?
Tak počkat! Cestovat v noci je nebezpečné! Co se tu utábořit?
No, ten idiot má dost, takže mu přeji sladké sny!
Ta dá!
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE…
Překlad titulků: Tomáš Slavík