Як це трапилось?
Повірити не можу, що ми програли.
Зупинивши вторгнення стенда Коханців,
Джотаро разом з компанією втекли від політичних заворушень,
перетнули Аравійське море
і прибули до Об'єднаних Арабських Еміратів.
А тепер підпишіть цей документ,
і все буде готово.
Тут?
Знаєш, якщо така красуня просить,
-я навіть готовий придбати машину. -Який ти милий.
А може, повечеряємо якось?
Польнарефе, вибач, що відволікаю від дуже важливої справи, але...
-Пане Джостар! -Нам треба йти.
Серйозно! Не чіпай моє волосся!
Знаєш, як важко його укладати?
Всім начхати на твою зачіску.
-Ти за кермом. -Звісно.
Бувай, мадемуазель.
Пане Джостар, я не розумію, навіщо нам
така розкішна машина в піщаній смертельній пастці.
Хіба не краще взяти позашляховик?
Скоро дізнаєшся.
Яка неймовірна країна!
Тут кожен дім - розкішний маєток.
Це точно.
У Токіо треба викласти три-чотири мільярди єн за такий.
У цій країні такий устрій життя.
Але лише 20 років тому на цьому місці була пустеля.
Але завдяки нафтовидобутку вона перетворилась у країну багатіїв.
Сонце тут безпощадне,
але з кондиціонером доволі приємно і терпимо.
Непогано.
-У чому проблема, Какеїне? -Ні в чому.
Я лише думав, який відкритий тут ландшафт.
Якби нас переслідували, ми б помітили.
Просто мене не залишає почуття, що за нами спостерігають.
І це зрозуміло.
Повернемось до справи.
Я обміркував наш маршрут.
За сотню кілометрів на північний захід є село Ярплін.
Туди неможливо дістатися навпростець через пустелю й гори.
Машиною туди їхати два дні, тож місцеві користуються літаком.
Вирушимо в це село, придбаємо літак,
а потім перетнемо величезну Аравійську пустелю.
Я побоювався літати літаком.
Якщо володар стенду нападе,
невинні люди опиняться в небезпеці. Але я можу пілотувати приватний літак.
І так ми збережемо трохи часу.
Сісти в літак з пілотом, який пережив три авіакатастрофи.
Так, чудова думка.
Але незважаючи на це...
Головне - це перетнути пустелю
і щонайшвидше дістатися села Ярплін.
-На верблюді ми доїдемо за день. -На верблюді?
Я згоден на приватний літак, але ніколи в житті не сяду на верблюда!
Не турбуйся.
Я добре знаю цих тварин. Покажу вам, що до чого.
Сідайте позаду та вчіться.
Вам потрібні верблюди?
Добре, але вони дорого коштують, друже.
І будь з ними лагідним.
У нас безвихідне положення,
тож ми готові на все.
Ти згоден обміняти їх на цю машину?
Що?!
Я не можу прийняти таку пропозицію.
Пане Джостар! Ви ж щойно придбали цю машину!
А навіщо, по-твоєму, я купив таку дорогу машину?
Звісно, доречніше було придбати позашляховик.
Але тут неможливо виписати чек.
А готівку не приймають. Ні, тут набагато ефективніший обмін.
Якщо спробуєш задешево купити безпеку,
врешті решт опинишся в гіршій ситуації.
Ми вже достатньо страждали.
-Слухай сюди. -Що?
Отже, ми домовились?
А давай, щоб зрівняти рахунок,
ти віддаси мені воду в каністрах.
У пустелі це найважливіше.
Але вода не варта твоєї машини.
Ти дуже дивний.
Гаразд, приготуйтеся.
Мандрувати пустелею буде нелегко. Кріпіться!
Він смердить!
Пане Джостар. Як можна їздити на них?
-Вони висотою три метри! -Спочатку треба...
Змусити верблюда сісти, а потім осідлати його.
Спочатку саджаєте його, а потім сідлаєте.
Саджаєте його, а потім сідлаєте!
Хвилинку. Він сяде, зачекайте трішки.
Агов! Сідай нарешті!
Дідько, а він упертий!
Ти вже їздив на них, так?
Щоб ти знав, я переглянув
"Лоуренс Аравійський" тричі, з початку до кінця!
Я точно знаю, як осідлати верблюда!
Хоча два рази я проспав половину фільму...
Ви навчились їздити верхи з кіно? Що? Ви ніколи не їздили на верблюді?
Їхня слина чудово захищає від сонця, щоб ви знали!
Слухайте уважно. Надзвичайно важливо знати,
що відчуває тварина, коли ви спілкуєтесь з нею.
Точно знати!
Яке гарненька смачненьке яблучко, так?
Воно дуже смачне! Давай.
Молодець.
Бачили? Я посадив цього верблюда!
Треба лише трохи часу, щоб зрозуміти його, і ви посадите його!
Мені вдалося!
Я так високо над землею!
А ви знали, що ніздрі верблюдів можуть закриватися під піску?
І ледве не забув.
Вам заборонено глузувати з верблюдів!
Гаразд.
Варто зазначити кілька проблем їзди на верблюдах.
Увага. Верблюди не скачуть, як коні.
Передня й задня нога синхронно рухаються вперед,
отже вони сильно хитаються.
Треба лише звикнути до ритму верблюда.
Наприклад!
Стій! Ти сильно поспішаєш!
Слухай мене, дідько! Я не направляв тебе сюди!
Гаразд!
А тепер, коли всі навчилися їздити верхи,
час вирушати в пустелю! На північний захід!
Вперед!
Щось не так.
Мене не залишає почуття, що за нами спостерігають.
Какеїн, може, це лише параноя?
Пальмове листя стирає наші сліди.
До того ж, ми бачимо в радіусі кілька кілометрів.
Ми б помітили когось.
Ні, я також відчуваю чиюсь присутність.
Озирнися, Джотаро.
Бачиш щось підозріле?
Ні, нічого.
Але що не так. Щось...
-Давайте поквапимось. -Так.
Дістанемося якомога далі.
Будемо йти до заходу сонця, а потім зупинимось і поставимо намет.
Вночі занадто небезпечно подорожувати.
Так, але тут дуже спекотно!
50 градусів за Цельсієм!
Так, тут жарко.
І зараз тут максимально жарко.
Восьма година? Що...
Джотаро! Перевір свій годинник. Котра година?
Зараз 20:10.
-Старий! -Отже...
Ми не помітили, як пролетів час.
Але що відбувається?
Зараз дев'ята година вечора!
Чому сонце не сідає?
Неможливо!
Термометр показує 60 градусів за Цельсієм!
Воно не сідає...
Вона навіть сходить на заході!
Невже сонце...
Це стенд?
СОНЦЕ - АРАВІЙСЬКИЙ ЖИР
Боже! Ми посеред пустелі!
Сховайтесь за камінням!
Сонце - це стенд?
Які ж ми дурні! Як ми не збагнули?
Я знав, що нас переслідують,
але й припустити не міг, що!
Якщо сонце буде палати весь день...
Ні, всю ніч...
Ми засмажимось, як курки-гриль!
От халепа!
Гадаю, це трапиться швидше.
У цій сауні температура тіла сильно підскочить за хвилини.
Як нам боротися з ним?
Дідько! Температура вже 70 градусів!
Не зрозуміло навіть, наскільки близько стенд!
Відстань неможливо визначити!
Швидше за все буде знищити володаря стенда.
Так, володар десь неподалік. Треба знайти його.
Він добряче замаскувався, якщо ми досі не помітили його.
Зачекайте! А може, це схоже на Коханців?
Може, він керує стендом здалеку?
Це неможливо.
Можна керувати слабким стендом здалеку.
Але це сонце занадто сильне. Його енергія зашкалює.
Володар стенда десь неподалік.
Це погано.
Верблюди повалились від спеки.
Марно просто чекати! Я надішлю Жерця оглянути периметр.
Какеїн!
Я визначу місцезнаходження стенда.
Коли встановимо відстань, зможемо знайти його володаря.
20 метрів, 40 метрів, 60 метрів, 80 метрів...
Сто метрів.
Щось не так! Какеїн! Поверни Жерця!
Щось наближається!
Смарагдовий...
Какеїн!
Верблюд!
Покидьок!
Я проб'ю яму в землі! Пригніться!
Як ти, Какеїне?
Живий. Я запускав Смарагдовий сплеск,
і це врятувало мене від смерті.
Більше турбує неймовірна спека. Я зараз збожеволію.
Удар був дуже точний.
Володар стенда напевно бачив нас!
Але де він?
Говоріть тихіше, інакше ворог знайде нас.
Не висовуйтесь. Перечекаємо трохи, побачимо, що буде далі.
От дідько!
Так більше не можна.
Давай, міркуй!
Настав час старожилу схопити бика за роги!
Але звідси цього не зробити.
Навіть не застосувати найкращу техніку.
Треба більше інформації.
Джотаро!
Сучий син! Де ти?
Звідки ти спостерігаєш? Ти що, невидимий?
Какеїн, що трапилось?
Какеїн!
Чого ти смієшся? Все нормально, Какеїне?
Заспокойся!
Джотаро, ти теж?
Польнарефе, тільки не ти!
Боже мій!
Вони з'їхали з глузду від спеки!
Невже я один не збожеволів?
Джотаро, візьми себе в руки! Заспокойся!
Іноді буває важко, але ти мусиш зберігати спокій!
Що?
Пане Джостар, зрозумій правильно. Поглянь на той камінь.
За ним може хтось сховатися?
Я не розумію.
Поглянь на камінь з іншого боку.
З іншого боку?
Ти не розумієш?
З іншого боку стоїть такий самий камінь.
Тінь також протилежна. А це означає...
Який безглуздий фокус!
Відійди. Сиди тут, старий.
Джотаро! Якщо вийдеш зараз,
то станеш легкою мішенню для ворога!
Це небезпечно!
-Він пробив дірку в небі? -Боже правий.
Який же ти жалюгідний, старий.
Здається, в тебе голова перегрілась.
А інакше я сумніваюсь, що ти мій дід.
Ми перемогли ворога, і нарешті настала ніч.
Точніше, знову настала ніч.
Кажи, як хочеш, але ми врятовані!
Довго ти будеш ховатися в цій конурі?
Звісно.
Боже правий. Нарешті стемніло.
-Оце так, це дзеркало! -Погляньте.
У нього тут машина за дзеркалом.
Досить затишно. Навіть кондиціонер є.
Я й гадки не мав, що він відображав пустелю
і переслідував нас на цій прикольній штуці.
Бачу, в нього й каністра з водою є.
Може, заберемо її?
Тут і напій є.
Тобто ми вже перемогли володаря стенда?
Так швидко? Ми навіть його ім'я не знаємо,
а вже розправилися з його стендом.
Так, ти влучив у яблучко.
СОНЦЕ ПЕРЕМОЖЕНЕ
Отже, цей стенд був картою Сонця?
Спочатку він приголомшив нас,
але коли ми його розкусили, нічого цікавого.
Гаразд, вирушаємо далі.
А вночі в пустелі прохолодно.
Зачекайте! Подорожувати вночі небезпечно!
Давайте переночуємо тут!
Ми розправились з цим ідіотом, тож спати будемо міцно!
Тадам!
У НАСТУПНІЙ СЕРІЇ
СМЕРТЬ 13, ЧАСТИНА ПЕРША