Давним-давно жила богоподібна істота,
яка шалено жадала влади.
Вона могла літати, як птах, плавати, як риба,
дихати, як дерево, і текти, як річка.
Однак, сонце було смертельно небезпечним.
Щоб подолати його, він створив маску.
Одного дня він подружиться з сонцем.
І заволодіє світом!
ЕПІЗОД 26: "ПРАЩУР ОДИН"
Карс...
Карс пірнув у лаву?
Будь ти проклятий!
Нам вдалося!
Захист!
Панцир, як у краба...
Я мушу...
Захистити тіло!
Це виходить!
Це розплавлений камінь!
Тут більше тисячі градусів!
Вона спалить тебе вщент!
Ой!
Нам вдалося!
Нарешті! Нарешті ми перемогли Карса!
Джоджо, падіння літака викликало виверження!
Відсвяткуємо, коли втечемо звідси!
Гаразд. Тримайся міцно!
Який приємний крик. Мед для моїх вух.
Як я жадав почути цей зойк, Джоджо!
Карс... Але як?
Отже, Карс...
Тепер я розумію. Карс...
По-перше, Карс сховався у панцирі, як краб.
Але він все одно органічний.
Його захисна оболонка не витримала тисячоградусний жар
і одразу ж згоріла.
Секрет виживання Карса у другому шару захисту.
Другим шаром була...
Піна!
Шар повітря став буфером між його шкірою й лавою.
Так Карс укрився від жару. І коли зовнішній шар згорів,
він виробив ще більше піни,
і завдяки цьому вижив у лаві кілька хвилин!
Земля створила життя.
І в кінці кінців!
Карс завоював Землю!
Давним-давно, в доісторичні часи,
група організмів перетворилася в земну форму життя.
Вони приховувались під покровом ночі
від смертельного сонячного проміння. Їхнім домом стали підземні печери.
Харчуючись рослинами й тваринами,
вона насолоджувались довгим життям.
Первісні люди боялися їх і вважали богами і демонами.
Але дехто загинув, а дехто не хотів плодитися,
і їхня популяція зменшилась. Вони не конфліктували і жили мирно.
Але потім... Серед них народився геній.
Це тіло приховує таємничу силу, неймовірні можливості.
Я вивільню навіть більшу силу!
Геній створив кам'яну маску.
Маска дарувала йому безсмертя,
але для її утримання була необхідна додаткова енергія.
Йому довелося вбивати більше.
Але його нічого не зупиняло.
Істоти почали боятися маску і її творця!
Занадто небезпечно залишити його в живих! Треба позбавити світ від цього зла!
Ми мусимо вибити його!
Дурні! Невже ви не хочете завоювати сонце?
Хіба не хочете правити світом?
Хіба ви не хочете позбавитись від страху?
Тоді згиньте.
Геній винищив майже все плем'я,
включаючи рідних батьків.
Залишився лише його товариш і два немовляти,
які разом відправились у довгу подорож...
У пошуках найвищої сили та бездоганної фізичної форми.
І ось, нарешті, десять тисяч років потому, він знайшов її!
Він бог. Він став богом.
У людства немає шансів проти нього!
Нам залишається лише підкоритися!
Що це було? Ти щось сказав, Джоджо?
Тримай! Овердрайв!
Хамон?
Овердрайв Хамону?
Джоджо!
Це шок! Я плавлюсь! Ні!
Нога плавиться!
-Що? Він скористався... -Не може бути!
Саме так! Це Хамон!
Невже твій нікчемний мозок досі думав, що я не оволодів цим,
-навіть після завоювання сонця? -Що?
І схоже, мій Хамон в сотні разів сильніший за твій.
В сотні разів сильніший?
Це схоже на сонячний опік!
Його плоть розріджується, а потім випаровується!
Як тобі на смак власні ліки?
Чудова відповідь.
Дозволь позбавити тебе від страждань.
Джоджо!
Ось і все. Я помру. Все скінчено.
Джоджо упокорився зі своєю долею.
Ні страху, ні болю, ні шкодувань.
Він зробив усе можливе.
Зустрівшись зі страхітливим злом,
Джоджо спокійно дивився на свою смерть.
Штрогайм так само.
Він не міг поворухнутись,
ніби жаба, яку ось-ось проковтне змія.
Це дихання...
Дуже доречно до відправлення у прірву смерті...
Ідеально для воїна Хамону!
Хамон...
В сотні разів сильніший за мій.
А зараз ти канеш у безодню!
Хамон?
Що?
Червоний камінь!
Що?
Червоний камінь!
Червоний камінь Аджа!
Джоджо й гадки не мав, навіщо підставив червоний камінь перед Карсом!
Це був інстинкт.
Червоний камінь ніби тягнуло до Хамону.
Але тіло Джоджо знало.
Його тіло збудилося, щоб вижити.
Жага життя Джоджо спонукала тіло діяти!
Червоний камінь - це посилювач Хамону.
І його енергія викликала виверження вулкану!
Цей камінь більше не частина вулкану...
Він летить у повітрі!
Вражаюча сила!
Невже ти думав, що виверження достатньо, щоб позбутися мене, Джоджо?
Я стану птахом і відлечу!
Прощавай назавжди, Джоджо!
Земля знову дивує!
Вони викинула мою відрізану руку!
А зараз, Карс!
Ти скажеш: "Це теж було частиною плану, Джоджо?"
Це теж було частиною...
Карс на мить відволікся від відрізаної руки Джоджо,
і це вирішило його долю!
Він мав ухилитися від уламків, але його підкинуло ще вище!
Це теж було частиною плану, Джоджо?
Ще б пак! Я спланував все до дрібниць!
Невдаха!
Може, не все..
Але удар кинджалу не зашкодив!
Вибух спричинив викид розжареної речовини в атмосферу Землі.
Сили Землі було недостатньо, щоб убити Карса!
Але вона могла...
Вижбурнути його у відкритий космос!
Зірки? Ні!
Все скінчено.
Бабуся... Штрогайм... Дядько Спідвагон... Смокі...
І Ліза Ліза...
Прощавайте, всі.
Джо...
Джоджо!
Вісім годин потому Штрогайм повернувся до Спідвагона з повідомленням.
28-ГО ЛЮТОГО, 1939 РОКУ НА ОСТРОВІ ВУЛЬКАНО В ІТАЛІЇ
ЗАГИНУВ ДЖОЗЕФ ДЖОСТАР
Я у відкритому космосі?
За допомогою потоків повітря я зміню траєкторію і повернусь на Землю!
Не виходить! Я замерзаю!
Повітря навколо замерзає!
Воно крижаніє, щойно покидає тіло!
Я не можу змінити траєкторію!
Не можу повернутись!
Карс так і не повернувся на Землю.
Він залишився напівкопалиною, напіворганізмом,
яка вічно буде борознити космос.
Він жадав померти, але не міг.
Натомість він перестав мислити.
ПЕРЕДМІСТЯ НЬЮ-ЙОРКУ, КВІТЕНЬ 1939 РОКУ
Отче наш, що єси на небесах, нехай святиться Ім’я Твоє.
Нехай прийде Царство Твоє,
нехай буде воля Твоя, як на небі, так і на землі.
Прощавай, Джоджо. Я усвідомив, що ми познайомились півроку тому.
Але я ніколи не забуду тебе,
доки буду живий.
Ходімо, Еріно, а то захворієш. Ходімо.
Ще трохи.
Вгадайте, хто?
Усім привіт!
Я нарешті повернувся до Нью-Йорку, а мене ніхто не зустрів!
Чув, що ви на похоронах. Я всюди шукаю вас!
Вчителю Ліза Ліза! Ти одужала?
Мессіна, і ти тут! Я хотів попросити Штрогайма
удосконалити мою руку.
Але, схоже, Германія починає війну!
Ти хто ще такий?
-Це похорони, ідіоте! -Хто ідіот?
Ти щойно назвав мене ідіотом?
Заспокойся. Давай поговоримо.
-Це... -Не може бути!
Агов! Не наражайся!
Покидьок! Ти щойно назвав мене ідіотом?
-Джоджо! -Джоджо!
Джоджо живий!
Живий?
Зачекайте! А чого ви такі приголомшені?
Ніби привид побачили!
Що?! Чого моє ім'я на надгробному камені?!
-Не кажіть, що це похорони... -Джоджо!
Ні стій під дощем, ти ще не одужав!
Візьми парасольку.
Ти Сьюзі Кью. Що це в тебе на пальці?
Ти не знаєш, що це моя дружина?
Дружина?!
Дружина? Боже!
Не можна так заявляти це!
Мені ніяково!
-Так? -Не такай мені!
Ніхто не знає, що коли вулкан вибухнув,
і я злетів на тому камені,
камінь захистив мене. І на щастя, я приземлився в океан.
Потім рибалка венеціанець підібрав мене.
А ти два тижні виходжувала мене в Венеції!
Ніхто не знає цього?!
Ти ж надіслала їм телеграму?
-Телеграму? -Так, ти сказала, що надіслала!
Не треба хрустіти тут.
Вибач! Я забула!
Ой лихо! Повірити не можу!
Чим ти думала, жінко?! Повернись сюди!
Джоджо живий!
-Я вибачилась! -Вибачення не допоможуть!
Джоджо...
Пізніше Ліза Ліза, Елізабет Джостар, розказала правду Джоджо.
Вони разом повернулись до Америки.
І в 1948 році вона вдруге одружилась з голлівудським сценаристом.
Еріна Джостар продовжила працювати вчителькою.
Вона мирно померла у 81 рік у 1950 році
в оточенні близьких.
Роберт Спідвагон залишився
нафтовим магнатом і головою фонду,
розвиваючи американський бізнес і медицину.
Він скінчався від інфаркту в 1952 році, в 89 років.
Він не одружився.
Смокі Браун
закінчив коледж зі спеціальності політологія.
Він став перший темношкірим мером рідного штату Джорджия.
Рудольф фон Штрогайм більше ніколи не бачив Джоджо.
Він пав смертю хоробрих, як шляхетний солдат
на лінії фронту в Сталінграді в 1943 році.
Ми найвеличніші!
Минули роки...
МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ КЕННЕДІ, 1987
Нове покоління.
Джоджо...
Ой! Ти поглянь. Боляче?
Вибач, але треба дивитись під ноги.
Нічого. Все нормально.
З усіма буває.
Зачекай. Ти японець?
Так, а що?
Тоді я забираю слова назад!
Починається посадка на рейс "Аліталії" номер 285 до Токіо.
Моя єдина донька одружена з японцем більше 20 років.
Навіщо вона покинула нас, і одружилась на другому кінці світу?
Навіть рідний онук не пам'ятає мене!
Я ніколи не пробачу цього клятого японця!
Але...
Мені подобається плеєр.
КІНЕЦЬ ЧАСТИНИ ДРУГОЇ - БОЙВА ТЕНДЕНЦІЯ
КАНАРСЬКІ ОСТРОВИ, АТЛАНТИЧНИЙ ОКЕАН, 1983 РІК
Ура! Нарешті!
Спокійно! Просто тягни її!
Це скриня зі сторічним скарбом!
Давай відкриємо її!
Переклад субтитрів: Елена Астанкова