Tak tohle je Saúdská Arábie… Leží asi 8 800 kilometrů od Japonska.
Jsou to už asi čtyři týdny, co jsme vyrazili na cestu.
Musíme si pospíšit, jinak budeme mít problém.
Kakyoine…
Hele, Jotaro…
Co je podle tebe s Kakyoinem?
Nejdřív nás málem zabije, když usne v letadle, a teď tohle.
Šel dokonce po tom děcku.
Něco tu nehraje.
Podle mě je úplně v koncích.
Myslíš, že bude moct pokračovat?
Na chvilku jsem myslel, že mě odhalil. Ale Kakyoin teď nevěří ani sám sobě.
A nejlepší je, že jsme uprostřed pouště. Stačí mi jen počkat, až usnou.
Když je nebude mít kdo probudit…
Hezky to voní. Co je to za jídlo?
Pro mimino.
Kokosové mléko, vaječné žloutky, banány a chleba. Povařené v jednom hrnci.
Chceš ochutnat?
Páni!
- To je lahoda! Dejte mi ještě! - Uklidni se! Ať zbude něco i pro něj!
Ty jeden parchante! Jak se opovažuješ jíst moje jídlo?
Já tu umírám hlady! Nakrmte mě, sakra!
Š… Štír!
S… Sakra!
To bylo o chlup.
Sakra práce!
Kakyoin to viděl!
Zabil toho štíra.
To… dítě je vážně…
Do prdele!
A dost!
Pane Joestare, Polnareffe, viděli jste to?
- Co? - To dítě není normální!
Zrovna zabilo štíra!
Bodlo ho! To dítě ho napíchlo na vlastní špendlík!
Kakyoine, počkej. O čem to sakra mluvíš?
Říkám, že to dítě není dítě!
Není mu ještě ani rok, ale už ví, co je to štír.
Zabilo ho těma svýma ručičkama!
Štíra?
- Kde je? - Tady!
Někde tu je probodnutý štír!
On… je pryč?
Přísahám, že je to pravda! Schoval ho! Zkontrolujte jeho oblečení!
Zvládneme to, Kakyoine. To stačí. Přestaň!
Pane Joestare!
Už jsem říkal, že jsi očividně vyčerpaný.
Odpočiň si. Probereme to ráno.
Ták, pořádně otevři! Je to lahoda!
Ale? Co se děje?
Neměl jsi před chvilkou hlad? Už tě to přešlo?
- Řekni „á“. - Přestaň!
Teď jíst nemůžu, ty idiote!
Pane Joestare! Nezdálo se mi to!
Nevím, kam toho štíra schoval, ale jsem si jistý, že je uživatel Postoje!
A můžu vám to dokázat!
Podívejte se na ty rány! Přečtěte si je!
Je to varování! Muselo se mi to stát, když jsem spal!
Panebože!
Kakyoine, pořezal ses sám?
Kakyoine, tak je to pravda…
Panebože!
Ty kolosální blázne!
Nebylo ti jasné, že když jim ty rány ukážeš,
budou si myslet, že jsi cvok?
Asi to jen zhoršuju.
Zdá se, že nemám jinou možnost!
Čas použít trochu síly!
Zelený velekněz!
Nedá se nic dělat.
Vážně se úplně zbláznil.
Tohle se dít nesmí. Dobře vím, co jsem viděl Jotaro…
To s jeho Postojem jsme bojovali ve snu, Polnareffe.
Nesmíme usnout, pane Joestare.
Věřte mi.
Poslechněte… Když usneme, zabije nás.
Prosím, chlapi. Musíte mi věřit.
Ano! Mé tajemství je stále v bezpečí! Prohrajete, pánové!
Vaše nedůvěřivost vás bude stát život! Vítězství je mé, pitomci!
Nemůžu tomu uvěřit.
To už s námi Kakyoin nebude cestovat a bojovat?
Probereme to ráno. Je čas spát.
Polnareffe, pomoz mi Kakyoina přesunout.
Jasně.
- Jotaro, přines spacáky. - Jo.
- Říkal jsi něco? - Ne. Jen je hrozně těžký.
- Všechny vás rozsekám… - To jo.
…a ostatky rozházím po poušti!
Proč se jako pitomci povalujeme v zábavním parku?
No jasně! To je…
Jotaro! Pane Joestare! Dávejte si pozor!
Vrací se mi paměť. Jsme ve snovém světě.
Ale v hrozném.
Jsme ve světě nočních můr!
Takže je to jen sen. Už jsem se začínal bát.
Nedělejte stejnou chybu jako já!
Poslouchejte! Kakyoin měl pravdu!
Dítě. Postoj.
Jsme na nepřátelském území.
Taky jsem tomu nevěřil, ale to dítě je uživatel Postoje!
Teď už vás nemá kdo probudit.
Což znamená, že Smrti 13 nemůžete uniknout!
Konečně vás všechny dorazím!
Omráčil jsem Kakyoina!
Už by tu měl být!
Musíme ho najít!
Kde jsi, Kakyoine?
Musím se ti omluvit!
Polnareffe, proboha! Co to máš s vlasy? Přehnal jsi to s hřebenem?
Co?
Polnareffe!
- Co? - Moje…
Moje protéza je…
Do prdele!
POŠTA
Jak s ním máme bojovat? Jak?
Tady se může stát cokoli!
Neplatí žádná pravidla. Nic nedává smysl! Všechno tu ovládá on!
Počkat. Jedno pravidlo tu bylo.
Pokud nás chce rozsekat na kusy…
bude muset použít Postoj.
Nic jiného než Postoj!
Lali-ho!
SMRT 13 MANISHU BOOI
Lali-ho!
- Platinová… - Jotaro, to nejde!
Svůj Postoj do snu nedostaneš!
…hvězda!
To je divný… Jeho Postoj se objevil.
Lali-ho! Byl to švindl!
Ta nezměrná moc! Absolutní hrůza! To je taková zábava!
Postoj je projevem mysli.
A co jsou sny, když ne odhalená mysl?
Moje Smrt 13 vás uvěznila ve vašem podvědomí,
proto nemůžete vyvolat své Postoje!
Ale…
kdybyste své Postoje vyvolali, než jste usnuli…
mohli jste je tu mít s sebou. Stejně jako oblečení, spacáky a protézu.
Smrt 13 nebude nikdy čelit jinému Postoji!
Postoj může porazit jedině jiný Postoj, takže budu mít vždy navrch!
A teď… byste mohli začít křičet.
Tak, abych si vychutnal radost a euforii, kterou ucítím, až zvítězím?
Lali… ho?
Lali-ho!
Aha, jen další napodobenina.
Cože?
Nechápu to! Tohle asi není napodobenina!
On je to skutečný Velekněz!
Je zas normální!
Podívejte, to je Kakyoin!
Kakyoin je tamhle!
Zapomněls, že když mě omráčili, měl jsem vyvolaného Velekněze?
Nechal jsem ho, aby se zahrabal. Ještě předtím, než jsem usnul.
Tohle nemůžeš!
Přišel čas tě potrestat, prcku.
Parchant jeden!
Pusť mě!
Vzdej se, Smrti 13!
Velekněz je mimo tvůj dosah.
Když se budeš dál prát…
Je mi fuk, že jsi děcko. Zlomím ti vaz!
Kakyoine!
Kakyoine. Dlužíme ti omluvu.
Myslel jsem, že ses zbláznil!
Nevěřil jsem ti.
Byl jsi na to všechno sám.
A za to se omlouvám.
Ne, Polnareffe. Jinak to nešlo.
Jak dostat Postoj do snu jsem si uvědomil,
až když jsi mě praštil pěstí.
- V podstatě bychom ti měli poděkovat. - Vážně?
Tak teď jsem z toho zmatený! To je trapas…
Šetří mě, protože jsem dítě.
Ten tvůj soucit se ti vymstí, Kakyoine!
Pořád jste všichni v pasti v mém světě nočních můr!
Ale ne, co je to s těmi mraky?
Ty mraky…
Mění tvar a blíží se!
Varuju tě, nic nezkoušej, Smrti 13!
Kakyoine!
Tvůj Velekněz se musí okamžitě pustit!
Jak to?
Přeseknu tě vejpůl!
To není možné!
Jak to mohl udělat?
Přesekl se vejpůl.
Kakyoine!
Lali-ho!
Nedošlo vám to?
Smrt 13 nemá tělo!
Má jen hlavu, ruce a kosu!
Vy pitomí ignoranti!
Podíváme se.
Kakyoin by ve spacáku měl být taky na dvě poloviny.
- Dělám si srandu! - Kakyoine!
Určitě jsi v pořádku?
Klidně se podívejte zblízka. Přeci by jen tak nevisel na jeho zádech.
Můj Velekněz není tak neopatrný.
Není na půlky!
Mění se ve vlákno. Leze mi do ucha!
Ruka se mi pohybuje sama od sebe.
Pronikl mi do hlavy.
Říkal jsem ti, že je mimo tvůj dosah! Tvá kosa ho nezasáhla.
A teď, pokud tě nemám zničit zevnitř,
co kdybys mi uzdravil zranění na ruce?
Ve snu je přeci možné vše, ne? Vyléčit tohle by mělo být snadné.
Dobře…
Tak jo, všichni vstávejte!
Polnareffe, budíček! Čeká na tebe snídaně!
Mám pocit, že jsem měl hrozný sen.
To já taky.
Mám okno, ale jako by byl fakt děsný.
Kakyoine!
- Jsi v pořádku? - Úplně.
Co?
Včera večer ses choval jako blázen!
Dokonce jsi pořezal sám sebe.
Cože?
Ty rány jsou pryč?
Tak jo, je čas přebalit prcka.
Co?
- Dobré ráno, ospalče. - Zdá se, že s ním teď vychází.
To se mi to jen zdálo?
Vyspal ses dobře?
No nic!
Všichni zapomněli.
Postoj, jehož existence byla úplně zapomenuta…
Zvláštní stvoření.
Já ale nic nezapomněl.
Asi jsem jediný, kdo si do snu přivedl Postoj.
Poslouchej. Protože jsi jen dítě, nezničím tě. Neublížím ti.
Vezmeme tě do nejbližšího města. Musíš se vrátit k matce.
Už nikdy se k nám ale nepřibližuj.
Pokud ano, potrestám tě.
Zhruba takhle…
To je mé hovínko?
No, Kakyoine, vidím, že jsi mu připravil jídlo.
- Ano. - Dobře! Určitě má hrozný hlad.
Hele… Ne, tohle…
Papej! Je to mňamka!
Řekni „á“!
Už zase? Jako by vůbec neměl hlad…
- Takhle ho budu muset krmit násilím. - Dost!
Pane Joestare. Když ho budete nutit, nebude jíst už vůbec.
V těchto případech…
Lechty, lechty…
Říkal jsem, že je to mňamka!
Tadá.
ZELENÝ VELEKNĚZ NORIAKI KAKYOIN
Joestar a ostatní překonali Arabský poloostrov
a plují přes Rudé moře přímo do Egypta.
Ale!
Hele, dědku, něco tu nehraje.
Plujeme špatným směrem.
Myslel jsem, že míříme na západ, přímo do Egypta.
Ale plujeme k tomu ostrovu.
Ano, máš pravdu.
Mám důvod, proč jsem to neřekl,
ale před Egyptem si musíme udělat malou zajížďku.
Na tom ostrově jsme očekáváni.
Čeká nás tam někdo důležitý pro naši cestu.
„Někdo důležitý“?
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE…
To kvůli mně Avdol zemřel.
Nemám možnost to odčinit.
Abych ti poděkoval za vysvobození z lampy…
Tohle je skutečný poklad!
- …splním ti tři přání! - Dokážeš někoho oživit?
Překlad titulků: Tomáš Slavík