Nehéz lehet feldolgozni,
hogy a halott kishúgod épp feldolgoz téged!
Amikor az emberek kívánnak valamit,
akkor a legnagyobb gyengeségüket fedik fel.
Még csak eszébe sem jut senkinek, milyen természetellenes dolog
visszahozni valakit az életbe.
Teljes szívükből el szeretnék hinni, hogy a szeretteik
itt vannak valahol a világon.
Azt várják, hogy a semmiből egyszer csak megjelenjenek,
majd azt mondják: "Szép jó reggelt!"
Egyébként meg...
Az előbb harmadik kívánságról beszéltél,
de már elhasználtad, nem igaz?
Az nem lehet...
"Hozd vissza Avdolt az életbe!"
Parancsolj!
Istenem! Hiszen ez...
Avdol!
Av... dol...
Az ujjaim...
elporladnak.
Polnareff!
Ez a te hibád.
A te hibádból én...
így végeztem!
Avdol... Te miattam...
Miattam...
Drágán megfizetsz ezért, Polnareff!
A tulajdon...
testeddel!
Begyógyulunk, ha megeszünk téged.
Nem igaz?
Bátyám!
Mi a baj, bátyám?
Menjetek innen! Ne gyertek ide!
Mindketten... Menjetek már vissza a földbe!
Miért? Te vagy az, aki visszahozott minket.
És te vagy az, akinek vissza kell térnie a földbe.
Úgy megijedtem, hogy elfelejtettem megidézni Szekeret...
Elterelte a figyelmemet a kívánságom,
ezért nem hívtam elő az Állómat.
Kérlek szépen, ne gyertek közelebb!
Menjetek innen!
Hogyan?
"Kérlek szépen"? Még mit nem!
Nem maradt több kívánságod!
Már mind a hármat valóra váltottam.
Nem maradt egy sem!
Elég!
Parancsolj!
Ordíts csak, ahogy a torkodon kifér!
A sziget közepén vagyunk,
innen nem hallják a hangod a kikötőnél.
Senki sem siet a segítségedre.
Hasztalan. Nekem befellegzett.
Halott vagyok. Legyőztek.
Sherry...
Avdol...
Bár csak sárbábuk vagytok,
ha ti végeztek velem, azt nem bánom.
Avdol, ahogyan te is megmondtad, az én lelkemen szárad a halálod.
Bármit is hoz a sors, elfogadom.
Mi ez?
Olyan homályosak a szemeim, hogy duplán látok?
Mintha két Avdol lenne ott.
De persze csak egy sárbáb van.
Ha hallucinálok, akkor azt hiszem, tényleg itt az idő.
Rengeteg vért veszítettem...
Látomásaim vannak.
Eljött értem a halál.
Korán dobom fel a bakancsot.
Ég veletek, Joestar úr, Kakyoin, Jotaro...
Imádkozom a győzelmetekért.
Avdol, téged pedig...
kiengesztellek a túlvilágon.
Mi ez? Lehetetlen!
Tudtam! Tényleg van itt egy másik Avdol!
Nem csak a szemem káprázott!
Először a sárbábú Avdol,
most pedig itt egy másik is!
Mágikus Vörös!
Lehetetlen! Halottnak kéne lenned!
Az Akasztott Ember mestere, Címlap végzett veled!
Hát életben vagy?
Muhammad Avdol!
Igen, az vagyok!
Tényleg te vagy az?
Valóban te vagy az?
Polnareff, szemernyit sem változtál.
A következményekre való tekintet nélkül egyre csak a halott húgodat siratod.
Lehetetlen!
Kizárt, hogy életben légy!
Nekem azt mondták, hogy miután hátba szúrtak,
Hol Horse kiloccsantotta az agyadat,
így kinyiffantál!
Így van, valóban meglőttek. Itt, a homlokomon.
Azonban, miután hátba szúrtak, egy pillanat erejéig
az égre néztem. A golyó csupán megkarcolt.
Azt hiszem, nyugodtan hívhatjuk ezt álruhás áldásnak.
Hol Horse lövedéke csupán horzsolta a bőrömet és a koponyámat.
Így tehát az agyam sértetlen.
Az eszméletemet azonban elveszítettem.
Az Ítélet lap Cameójához van szerencsém, igaz?
A pokolba küldelek!
Pokolba veled!
A harmadik kívánságom volt, és...
tényleg...
valóra vált!
ÍTÉLET CAMEO
Muhammad Avdol újjáéledt.
Ezt a rossz hírt...
bölcs dolog lenne mielőbb megosztanod Dióval
és a többi Állómesterrel,
nemde, Cameo?
El kell mondanom nekik! Azonnal el kell mondanom nekik!
Joestar úrnak, Kakyoinnak és Jotarónak!
Ez aztán a nem várt fordulat!
Azonban ezt is a javamra tudom fordítani!
"Ítélet Cameója nem csupán a hígagyú Polnareff-fel,
de még a mostanáig halottnak hitt Avdollal
is végzett!"
Jóra fordítom a dolgokat!
Mágikus Vörös!
Hoppá!
Avdol!
Egészen rendkívüli az Állója.
Légy óvatos!
Nem csupán erős, de gyors is.
Csak erre futja az erődből, Avdol?
Úgy tűnik, valóban jó híreket viszek majd.
A szerencse legyen...
mindkettőtökkel!
Hogyan?
Parancsolj!
Bátyám...
Nem. Az én Sherrym...
Sherry már meghalt.
Te pedig...
nem vagy más...
mint egy sárbábu!
Bátyám...
Polnareff!
Bocsáss meg!
Tévedtem, amikor azt mondtam, hogy nem változtál meg.
Nem, igazad volt.
Én tartozom bocsánattal.
A csata már eldőlt.
Avdol, hadd halljam a három kívánságodat!
Valóra váltom őket.
Ezek lesznek életed utolsó szavai.
Kezdődjék a móka!
Három kívánságod van.
Átkozott! Gúnyolódik rajtunk.
Ne figyelj rá, Avdol!
Egyet se kell kívánnod!
Avdol, figyelsz te rám?
Nem...
Legyen inkább négy!
Mi?
Tessék?
A kívánságokról beszélek.
Három helyett én most négy kívánságot kérek.
Ki nem állhatom az ilyen vicceket...
Megtagadod a kívánságom, Cameo?
Ez volt az ajánlatod!
Betartatom veled az ígéretedet!
Még mindig ragaszkodsz ehhez a hiábavaló erőpróbához?
Ezt nevezed te rúgásnak?
Mi van?
Bejött! Azta!
Első kívánságomként azt akarom, hogy ordíts a fájdalomtól.
Valóra vált.
Lehetetlen! Erős vagy!
Sokkal erősebb, mint korábban!
Az Akasztott Ember okozta sérülésem
még nem gyógyult be teljesen.
Korábban azt védelmeztem,
ezért nem tudtam harcolni.
Mi...
Három nappal ezelőtt Indiában aztán végre-valahára lábra álltam.
A repülőutam idáig egész kényelmes volt.
Erről van szó, Avdol!
Most pedig, a második kívánságom...
az, hogy siránkozz a gyötrelemtől!
A harmadik kívánságom az,
hogy zokogj a sajnálattól!
Átkozott! Elmenekül!
Állj már meg, basszus!
Csendesebben, Polnareff!
Ez az erő és gyorsaság...
arról árulkodik,
hogy az Állómester rendkívül közel van.
Erre ment?
A közvetlen közelben kell lennie.
- Lehet, hogy... - Csitt!
A mestere a föld alatt rejtőzik?
A gyáva!
Mit csináljunk vele?
Képes volt kihasználni a húgomat, szóval megmutatom neki a poklot!
Pokolba veled!
Szemét!
Kap tőlem egy-két dolgot.
Mocsok, homok...
Pók...
És hangyák...
Végül egy gyufa.
Köcsög! Még nem végeztem veled! Korántsem! Korántsem!
Hé, Polnareff!
Úgy érzem, hív a természet.
Miért nem teszünk eleget az időtlen férfi rituálénak úgy,
hogy együtt könnyítünk magunkon?
Valahogy életben vagyok...
Rajta, nevess már, Polnareff!
Nevess már, barátom!
Avdol... te eléggé megváltoztál.
Korábban eszedbe se jutott volna, hogy ilyesmit tégy.
Ugye nem azért viselkedsz így, mert fejbe lőttek?
Rajta, célozz rendesen!
Jó!
Kegyelmezzetek!
A negyedik kívánságom az,
hogy a te kívánságaid sose váljanak valóra.
A Mágikus Vörös nem kegyelmez.
És én sem.
Tádám!
MÁGIKUS VÖRÖS MUHAMMAD AVDOL
Hé! Ezt figyeljétek, srácok!
Nem hiszitek el, kit találtam!
Aggódtunk érted, Polnareff!
Honnan szerezted azokat a sebeket?
Megtámadott az ellenség?
Ki a szart érdekelnek most a sebeim?
Kapaszkodj a tökeidbe, Jotaro!
Aztán nehogy elájulj nekem a döbbenettől, Kakyoin!
Mit gondol, kit találtam, Joestar úr?
Nem hisznek majd a szemüknek!
Íme!
Velem van Avdol, aki él és virul!
Hát akkor ideje indulni.
Segítek cipelni a csomagjaitokat.
Csá, Avdol!
Rég találkoztunk. Jól van?
Begyógyultak már a sebeid, Avdol?
Igen, jól vagyok. Bár egy kissé talán még csíp.
Hé...
Már két hét is eltelt?
- A lényeg, hogy... - Hé...
...még mind megvagyunk.
Jotaro, nem sülsz meg
ebben a kabátban?
Egy pillanat, srácok!
Hékás! Azt mondtam, megállni, seggfejek!
Hé! Mégis mit jelentsen ez?
Egy halottnak hitt ember életben van!
Mégis mi ez a fesztelen bájcsevej?
Ó, Polnareff, bocsáss meg!
Amikor azt mondtam, hogy Indiában eltemettük Avdolt...
hazudtam.
Mi van?
Miután a fejem és a hátam megsérült,
Joestar úr és Jotaro segítettek nekem.
Már Indiában tudtátok, hogy Avdol életben van,
és nem szóltatok róla?
Te is is tudtad, Kakyoin?
Nekem másnap mondták el.
El akartuk titkolni az ellenség elől.
Mivel te nagyszájú vagy...
Úgy értem, mivel nem tudsz hazudni,
azt javasoltam, hogy tartsuk titokban előtted.
Ha kitálaltál volna,
Avdol nem tudott volna csendben meggyógyulni.
Úgy terveztük, hogy amint biztonságban van,
elmondjuk neked, de te előbb futottál bele.
Tényleg, Avdol!
Az apád itt van a szigeten!
Menjünk, mondjuk el neki!
Az én voltam álruhában.
Mi van?
Akkor ti... Ti az egészet... Az egészet...
Tűnés!
Soha senki nem hoz nekem jó híreket!
Nem akarom tudni!
Avdol halála nem a te hibád volt.
Ezt tényleg muszáj volt?
Én azt hittem, barátok vagyunk, ti meg így kihagytok?
Hé, hé, nem kell kisírni a szemed.
Sajnálom. Nem hittem volna, hogy így magadra veszed.
Bocsáss meg, Polnareff!
Jó okom volt rá, hogy álruhában jöjjek erre a szigetre.
Okod?
Részben azért, hogy elkerüljük az ellenséges támadást,
de meg is kértem Avdolt, hogy vásároljon nekem valamit.
Vásároljon?
Olyasmit, ami vonzza a tekinteteket.
Gazdag arabnak álcáztam magamat a megvételéhez.
Jól van, srácok! Ideje indulni!
Polnareff, fel a fejjel! Rajta!
Már itt is van!
Mégis mi van itt?
Én semmit sem lá...
Mi van?
Egy tengeralattjáró?
Így van! Ez a rosszaság visz el minket Egyiptomba!
Nehogy már! Mégis ki vesz ilyet?
FOLYTATJUK
Nagyon tetszik a csillogós ruha szabása.
Egy tengeralattjáró...
A klasszikus fehérrel nem lehet melléfogni.
Siess már a kávéval!
Ó, nem is tudom...
Hé, Kakyoin! Miért hat bögrét hoztál?
Halló? Ó, Joseph, hát te vagy az!