- Taky jste nervózní? - Snažte se být v klidu.
Musíme si dávat pozor a postavit se tomu čelem.
Navlékat se do toho bez ruky je těžší, než se zdá.
Potápěl jste se už někdo?
Já ne.
- Ne. - Vůbec.
Velekněžka projde každou chvíli! Musíte nás naučit jak na to!
Uklidni se, Avdole.
Hlavní je nepanikařit. To je při potápění zásadní.
Když jste pod vodou, každých deset metrů pod hladinou
se zvyšuje tlak.
Tlak na hladině je jedna atmosféra. Teď jsme 40 metrů hluboko
a čeká nás tlak pěti atmosfér.
Když se vynoříme příliš rychle, prasknou nám z přetlaku plíce a cévy.
Musíme se proto vynořovat pomalu.
Blížíme se k egyptskému pobřeží. Budeme stoupat spolu se dnem. Dobrá…
Pustím sem vodu.
Tohle je regulátor.
Uzávěr v něm propouští vzduch jen při nádechu.
Vydechovaný vzduch vychází tou částí vlevo.
A co sliny?
Co když budu slintat nebo kašlat?
To vychází tady tudy.
Asi je to všem jasné, ale pod vodou nemůžeme mluvit.
Budeme si signalizovat rukama.
Budou stačit dva signály.
Pokud je vše v pořádku, udělejte tohle… V případě problémů zas tohle.
Pane Joestare. Nemůžeme komunikovat přes Postoje?
No jo, to mě nenapadlo.
Sakra! A já chtěl říct, že znám dobrý signál.
Říká: „Koukaji ti spodky.“
Jo!
Každou chvíli nás může napadnout a zabít! Přestaňte blbnout, jdeme!
Brzy to tu bude pod vodou.
Nasaďte si masky a regulátory.
Polnareffe!
Kdy…
- Velekněžka se spojila s regulátorem! - Mrcha…
Roztrhá ho zevnitř!
Do prdele!
Vypusťte vodu!
Na to je pozdě!
Musela čekat na tuhle chvíli!
Sakra!
Vlezla do Polnareffa! Rozerve mu střeva!
- Co budeme dělat? - Zelený velekněz!
Purpurový poustevník!
Hej!
Chytil jsem ji, než se dostala moc hluboko!
Já taky!
Vytáhněme ji, než se promění!
- Povedlo se! - Podržte ji!
Hele! Mění se v něco jiného!
To jako vážně? Změnila se v harpunu!
Smaragdová vlna!
Stříbrný vůz!
A teď rychle!
Nabíjí se!
- Nechce se vzdát! - Rychle!
- Pohni, dědku! - Jo, už jdu!
Tak to bylo o fous…
Ještě si nemůžeme oddychnout.
Ta mrcha přesně ví, kde nám může ublížit nejvíc.
Polnareffe, jsi v pořádku?
Jo, budu v pohodě… Zachránili jste mě.
Merci beaucoup.
Mořské dno je nádherné.
Bylo by super sem jet na dovolenou.
Dovolenou si plánuj jindy! Musíme se vynořit, než nám dojde kyslík.
- Myslíte, že jsme v bezpečí? - Snad ano.
Velekněžka se může změnit v kov a sklo,
ale ne v bubliny nebo ryby.
Mějte oči na stopkách.
Pokud po nás půjde, nejspíš se změní ve šroubek ve výstroji.
Taky pozor na pohybující se kameny.
Podívejte! To bude ten tunel!
Jsme v sedmi metrech.
Konečně jsme u egyptského pobřeží!
Podél těch skalisek vyplaveme ma hladinu!
Co?
To je…
Velekněžka! Spojila se s mořským dnem!
A je obrovská…
Vtahuje nás do pusy!
To není možné!
Jak může být tak velká?
Sakra!
Je obří! Hrozně silná!
Předtím byla maličká!
Pánové, vám to tedy moc nemyslí!
Nenapadlo vás, že když jsou kameny z nerostů,
je z nerostů i mořské dno?
Když je Postoj tak silný, musí tu někde být jeho uživatel.
Určitě je blíž, než si myslíme!
To jsi trefil!
Jsem sedm metrů nad vámi. Na pobřeží!
Ale protože vás moje Velekněžka rozkouše,
nikdy neuvidíte moji tvář!
Nevím, ve které části Velekněžky jsme.
Zdá se, že stále v puse.
Naštěstí nás nespolkla.
Hej, Jotaro!
Jsi přesně můj typ, takže to bude bolet i mě.
Škoda, že vás musí Velekněžka strávit všechny.
Kéž by to tak mohlo být jinak. Jak smutné!
Když tě ale zabiju, pan Dio mě ocení.
Odpusť mi, prosím!
To je peklo. Fakt musím?
Řekni to!
- No tak, pospěš si! - Co?
Co máš říct?
Už chápu…
Rose,
rád bych alespoň jednou viděl tvoji tvář.
Třeba jsi i ty můj typ.
Mohl bych se zamilovat.
Určitě je to kočka!
Poznám to podle hlasu.
Ano. Jistě je velmi elegantní. Vím to díky věšteckému nadání.
Zní přesně jako Audrey Hepburn.
Kéž bych byl tak o 30 let mladší.
Vy parchanti! Jen mi lžete! Všechny vás zabiju!
Do prdele!
Podívejte, všichni!
Co je to?
To je jazyk! Velekněžčin jazyk! Už je tady!
Jotaro!
Jotaro přistane na…
- Přistál přímo na stoličku! - Jotaro, zmiz odtud!
Rozkouše tě!
- Tak ty chceš poměřit síly? - Sakra, to je ale skus…
Jotaro! Mé zuby jsou tvrdé jako diamanty!
Ty nerozbiješ!
Rozkoušu tě!
Musíme ho zachránit!
Nepleťte se do toho!
Zase ten jazyk!
Rudý mág!
Dochází nám čas! Vytáhni ho!
Jotaro!
VELEKNĚŽKA ROSE
Ty obří zuby ho rozmačkaly!
Jotaro…
Nestihli jsme to!
Počkat. Asi něco slyším.
Zní to odněkud zdaleka…
Asi se to blíží.
Ten hlas je…
Zuby! Vychází to ze zubů!
- Všichni se připravte! - Co?
Jsou tvrdé jako diamanty,
- ale stejně se probíjí skrz! - Panebože! Podívejte!
Vyráží i ty ostatní!
Vejtaha…
Síla jeho Postoje mě nepřestává ohromovat.
Hej, padáme z téhle díry!
To je peklo.
Ty zuby byly vážně tvrdé,
ale ne dost tvrdé.
Těm tvým diamantům asi chyběl vápník.
Tohle bych už neopakoval ani za nic…
- Hele, tamhle je žena v bezvědomí. - To bude Rose, Velekněžčina uživatelka.
Pomůžeme jí? Vypadá neškodně.
Asi se podívám, jestli je hezká!
Zdá se, že má hezké tělo.
Tak schválně…
No? Polnareffe?
Bez komentáře…
Dost! Nedívejte se!
Má vymlácené zuby! Není na co koukat!
No, konečně jsme v Egyptě.
Jo.
Co by letadlem netrvalo ani 20 hodin, nakonec zabralo celých 30 dní.
Bylo to slušné dobrodružství. Byli jsme v mozku a dokonce i ve snech.
Ve snech?
Co tím myslíš, Kakyoine?
Co máš pořád se sny? Je den, prober se!
No jasně, vy si na to nepamatujete.
No nic, jdeme!
Postoj. Symbolizovaný kartou tarotu má mystickou podstatu a moc.
Cesta kolem světa za 80 dní.
Tak popsal Joseph Joestar jejich cestu po světě.
Mezi Tokiem a Hong Kongem čelili Šedé věži.
Na moři u Singapuru narazili na Tmavomodrý měsíc a Sílu.
V Singapuru pak na Ebenového ďábla a Žluté umění.
V Kalkatě v Indii to byl Viselec a Císař.
V indickém Váránasí zas Císařovna.
A u pákistánské hranice bojovali s Kolem štěstí.
V pákistánských horách porazili Spravedlnost. A v Karáčí Milence.
V poušti Spojených arabských emirátů zase Slunce.
A v Saúdské Arábii Smrt 13.
Na malém ostrůvku v Rudém moři Poslední soud.
A teď, na dně Rudého moře, porazili Velekněžku.
Po zničení mnoha Diových zabijáků konečně dorazili do Egypta.
Zbývá jen pár tarotových karet.
Jojo a ostatní ale netuší,
že na ně čekají další hrozby.
To je… Raz, dva, tři… devět.
Celkem devět. Obou pohlaví…
Co?
Co… je to?
Byly ty otravné mouchy poletující kolem zničeny?
Speedwagon Foundation…
Smutné. Ani na chvilku nemůžu polevit.
Na tohle tělo jsem si docela zvykl.
Pověz, Jonathane, cítíš to?
Tvoji potomci se blíží.
Dokáže být krutý a nemilosrdný…
Tenhle náš malý zatracený svět.
Tak o tohle tady šlo!
Proč jsi neřekl, že ti Jotaro pomáhá s prací?
To je fantastické!
Pořád se má ještě hodně co učit.
Takže je to tak důležité, že sis řekl o pomoc?
Přesně tak.
Je to má nejdůležitější mise. Nesmíme to pokazit.
Když ale budeme spolupracovat, zvládneme to.
Poslechni, Josephe. Můžu mluvit s Jotarem?
Jistě, ale o čem?
O nic nejde. Chci jen slyšet hlas svého vnoučka.
No…
Jotaro.
Jsem tu.
Děda mi všechno řekl, Jotaro!
- Pěkně pracuj. A postarej se mi o něj. - Neboj.
Vím, že když budete spolupracovat, tak vy Joestarové zvládnete všechno.
Vážně tomu věřím.
Babičko Suzie, ty…
Copak? Najednou zníš hrozně vážně.
To nic.
Dobře. Budu končit. Těším se na dobré zprávy. Ahoj!
Paní…
Už je to 30 let,
co pracuji pro rodinu Joestarů.
Můžu ale upřímně říct, že něčemu takovému jsme ještě nečelili.
No tak, teď přeháníš. Vždyť říkal, že je to jen pracovní cesta.
No… já…
Je nepříjemné, když mají muži tajnosti.
Ale už jsem si na to zvykla.
Rodina Joestarů je taková celá staletí.
Kdyby tu byla, určitě by řekla totéž. Zasmály bychom se tomu.
Co se děje, Jotaro?
Ale nic.
Dobře, je čas vyrazit!
Po sto letech je čas, aby se naše rodina vymanila z Diova vlivu.
Ale nejsme na to sami.
Haló, pane Joestare!
Sehnali jsme auto!
Pohněte, vyrážíme!
Raději bychom měli být v cíli ještě před setměním.
Dědku.
- Asi máme štěstí. - Nezdržujte, nebo vás tu necháme.
No jo, už jdeme.
Tohle je Egypt. Celých 97 % území tvoří poušť.
Díky požehnání Nilu se ale přes Egypt táhne zelená a úrodná stuha.
Krom egyptské kultury se tu projevovala
i kultura Peršanů, Řeků, Římanů, muslimů a Arabů.
Po všech tu zůstaly výrazné stopy.
Jaká podivná dobrodružství čekají Jotara a ostatní v této věčné zemi?
Překlad titulků: Tomáš Slavík