Hele, nové stránky…
Objevily se.
Bratři Zenyatta a Mondatta jeli autobusem o hodinu později…
Díky tomu nehavarovali. Hurá!
Jaká dobrodružství na ně teď čekají?
V Asuánu to zjistili:
„Tady jsou! Všech pět darebáků!“ vykřikli bratři.
Zajímalo je ale, o čem se asi baví.
Darebáci se tvářili ustaraně…
To jsou oni.
Neměli ani tušení, že pili otrávený čaj.
Zenyatto…
Takže je stačí jen otrávit.
Mondatto, společně jsme nezastavitelní.
S tvým jasnozřivým komiksovým Postojem…
a mým Postojem, který mi mění podobu…
se schopností se proměňovat…
Je už vlastně po nich!
Naše karty jsou Thovt, bůh psaní, a Chnum, bůh stvoření!
Jsme bratři Zenyatta a Mondatta!
V téhle kavárně,
u toho stolu… Tady vypijí svůj otrávený čaj.
Můj Postoj, Thovt, bůh psaní, nikdy nelže.
Jak jsou na tom?
Avdolovy hlavní cévy jsou v pořádku,
takže ho asi zítra pustí.
Kakyoinova zranění jsou vážná.
Mohl by oslepnout.
Mám o něj strach.
Nerad to říkám, ale možná ho tu budeme muset nechat.
Hele, koukněte na ty kavárny. Odpočineme si. Napijeme se.
To zní dobře. Kam půjdeme?
Podle mé cigarety jdeme tamhle.
Vítejte.
Tak… co si dáte?
No… Třeba čaj.
Taky.
Ano, pánové. Tři čaje už se nesou.
Zapomeňte na to.
- Co? - Jsme na nepřátelském území.
Tady vládne Dio. Netušíme, kdy na nás zaútočí.
Musíme si dávat pozor. Někdo by nás mohl otrávit.
Odteď budeme pít jen z lahví a plechovek.
Co? To myslíte vážně?
Naprosto.
Hej, zapomeňte na čaj. Dáme si kolu.
Kolu?
Jo. Nějaký problém?
Ne. Dobře. Takže kolu?
Fajn, tři lahve koly.
Jo a otevřeme si je sami.
Dejte mi třetí, čtvrtou a pátou zprava.
Chtějí kolu? Jak mám otrávit neotevřenou kolu?
Předpověď nevyšla?
Ne, komiks mého bratra se nikdy neplete.
Musím věřit! Musím Mondattovi věřit!
Bez jeho předpovědí bychom neměli žádnou šanci!
Bratře, mé předpovědi jsou spolehlivé!
Hej, ty! Ta kola je teplá!
Tohle je tvá představa vychlazeného pití? Tohle platit nebudu, idiote!
Hej, ta kola není studená?
Lednička nefunguje, takže…
Jste paranoidní.
I kdyby to byl náš nepřítel a snažil se nás otrávit…
Jak by věděl, že přijdeme zrovna sem?
Ve městě jsou mraky kaváren. Tuhle jsem vybral náhodou.
Možná kdyby tu byla jediná, ale jsou jich tu spousty.
Nemůžeme být dost opatrní.
Když se tak bojíte, můžeme jít jinam.
Pojďme do té přes ulici.
Fajn.
- Hoří! - Co?
Moje kavárna hoří!
Nějaký pitomec zahodil hořící cigaretu. Zapálila odpadky!
Haló, pane? Nakonec si dáme ty tři čaje.
Vyhráli jsme…
Ale…
Jaký pitomec by hodil hořící cigaretu k odpadkům?
Oni ho pijí!
Vypijte to všechno…
Vypili to!
Ten pes mi vzal zákusek!
Čí je to sakra pes?
Iggy…
- Čí je to pes? - Okamžitě ho odveďte!
Zatraceně, Iggy!
Okamžitě se vrať!
Sakra! Už to skoro spolkli!
Do prdele! Co se má dít dál?
Ještě to tu není…
Ale komiks se nepletl.
Thovt vidí jen blízkou budoucnost.
Příště je dostaneme. Zabijeme je díky příští předpovědi!
Přesně tak. Jsme…
bratři Zenyatta a Mondatta!
„Zatracený pes! Selhali jsme!“ „Chybělo tak málo!“ soptili bratři.
Zenyatta a Mondatta zuřili.
Ale nevzdali se.
Zenyatta a Mondatta sledovali ty tři a jejich psa.
Když je sledovali, narazili na muže, jehož obličej je rozčílil.
Přesně takové obličeje bratři nesnášeli.
Možná je nesnáším kvůli minulému životu.
Fakt mě štve. Zaslouží si nakládačku!
Ten pán nikomu neubližoval, ale Zenyatta ho stejně praštil!
Pán se špatným obličejem pak utekl
a vypadla mu přitom peněženka plná peněz.
„Jé, jsme bohatí! Máme štěstí! Jupí!“ křičel Mondatta.
Pitomec.
Jsme bohatí!
Bratře, další stránka.
Bratři pokračovali v pronásledování.
Darebáci nasedli do auta. Jeli do nemocnice,
aby navštívili své přátele, Avdola a Kakyoina.
Zenyatta vyrobil bombu z pomeranče a dal jim ji do auta.
Jotara to rozmetalo na kusy!
Rozpůlilo mu to hlavu a všude byla krev!
Podívej, jak jasně to tu je…
Ano!
CHNUM ZENYATTA
Můj Postoj, Thovt, vidí jen blízkou budoucnost.
Ale jakmile je předpověď vytištěná, nejde ji změnit! Nijak!
Jotaro vyletí do vzduchu!
Bomba vybuchne tři vteřiny potom, co se ji pokusí oloupat.
Takový je osud!
Neuteče před ním!
- Kdo je tam? - Co…
Kdo je v našem autě?
Není to Jotaro?
Ne. Jotaro říkal, že jde rovnou do nemocnice.
- Opatrně! - Sakra…
Nenech ho utéct!
Sakra! To je Joestar a Polnareff!
Hej, přestaň se schovávat!
Co jsi zač? Vylez!
- Řekl jsem, ať se neschováváš, sakra! - Hni sebou!
Co se děje, chlapi?
Nepoznáváte mě?
Aha, to jsi ty, Jotaro.
Můj Postoj, Chnum, mě umí proměňovat.
Může změnit moji výšku, váhu i pach na takový, jaký chci.
Ta čepice je z mých vlasů!
Ale co se stalo?
Říkal jsi, že jdeš rovnou do nemocnice.
Co? Jo… Jasně, nemocnice.
Něco jsem si zapomněl, tak jsem se vrátil. Peněženku. Zapomněl jsem si tu peněženku.
To je peklo.
Jotaro, kde máš uniformu?
Uniformu?
Jakou sakra uniformu?
Tohle ti fakt nesluší.
Jo, mé oblečení. Tedy má uniforma…
Ta… je v čistírně!
Dal jsem ji do čistírny, ale neměl jsem peníze.
Jo. To je přesvědčí.
Aha. Chápu…
Tak nastup. Jedeme.
Co?
Co? Do auta?
- To ne… - To ne!
Když nastoupím s Jotarovým obličejem,
tak to znamená, že vybuchnu já a ne Jotaro!
To ne!
Vlastně… Já se asi radši projdu…
Na to není čas, Jotaro!
Autem to bude rychlejší.
Zenyatto!
Sakra…
Musím se zbavit tohohle převleku,
jinak vyletím do vzduchu!
Počkat! Stačí se zbavit bomby!
Vyhodím ji a vrátím ji později,
aby vybuchl skutečný Jotaro!
A je to!
Tak, už jsem v bezpečí!
Hele, to je Iggy! Žene se za autem.
A má v tlamě pomeranč! Kde jsi ho ukradl, Iggy?
Kakyoin a Avdol z něj budou mít radost.
Co… Ty vole!
„Ty vole“?
To od tebe slyším prvně. Chováš se divně.
Ne… Ty vole, víte.
Tamhle jde vůl…
Jotaro, dnes se chováš divně.
Kde je tvá chladná hlava?
Nejsi snad…
falešný, že ne?
To je peklo, co to plácáš, Polnareffe?
Už budeme v nemocnici?
Hele, Jotaro, ukaž mi ten trik ještě jednou.
Ten… trik?
O čem to sakra mluví?
Ten, co jsi mě naučil.
Však víš, tohle!
Hele, zlepšuješ se.
Jo tohle! Tenhle trik.
Díkybohu!
Vím, jak to udělat! Je to nebezpečné, ale zvládnu to.
Jasně! Levou zadní.
Fajn! Tak udělej ten s pěti cigaretami!
Pěti?
No tak! Dělej. Chci to vidět ještě jednou.
Sakra! Blbej Jotaro a jeho cirkusový triky!
Když to neudělám…
přijdou na to, že se něco děje. Už teď mě podezřívají.
A Polnareff odpálí tu bombu!
Fajn! Sakra!
Udělám to!
Fajn. Dám to s pěti.
No tak, udělej to!
Udělám to! Dokážu to, sakra!
Jdeme na to! Pěkně v pohodě!
To pálí!
Pálí…
Dokázal jsem to! Sakra to pálí, ale mám to!
Viděli jste to? Hotovo!
Když jde o život, dokáže člověk cokoli!
Na.
Posledně jsi s cigaretami v puse pil džus.
Do toho.
Zvoral jsi to!
Jotaro, jsi v pořádku? Panebože!
Bráško! Mondatto!
Zruš svoji předpověď!
Roztrhej tu stránku!
Zenyatto! Předpověď nejde změnit!
Změň se zpátky v sebe sama!
Zruš přestrojení a vybuchne pravý Jotaro!
Dokážeš to!
Jotaro, dnes se chováš divně.
Jen… Cítím se trochu pod psa…
Sakra!
Znám tyhle týpky. Budou mě vyslýchat a dojde jim, že jsem falešný.
Když jim to dojde, zabijou mě.
A když se neproměním, tak podle proroctví vybuchnu.
Jasně! Budu předstírat, že mi je špatně.
Budou mě muset pustit ven, abych se vyzvracel!
Jotaro, to, jak máš sepjaté ruce…
Máš nahoře levý palec!
Sakra!
To má Jotaro vždy ruce sepjaté s pravým palcem nahoře?
Co za člověka si toho všimne? Co budu dělat?
Tím se dokazuje, že jsi byl v minulém životě ženou!
Já mívám nahoře pravý palec,
takže jsem byl mužem!
Páni, vážně? Já mívám nahoře levý.
Je mi líto pane Joestare. To také dokazuje, že jste byl ženou.
Jak „dokazuje“? Co s tím mají společného palce?
Taková pitomost!
Tak teď mi je vážně špatně…
Úplně z nich šílím!
Fajn. Řeknu jim, že mě bolí břicho…
Jotaro, zkusíme, kdo sní rychleji pomeranč!
Co?
Hele…
Ne! Ty idiote!
Hej! Co to děláš, Jotaro?
Co se děje?
Ale nic.
- Vážně se chováš divně. - Ten pomeranč ne. Tenhle ne.
Co? Proč?
No, víš… Našel ho Iggy.
Mohl ho vyhrabat na skládce. Dej si radši tenhle.
Není špinavý ani otlučený. Je v pohodě.
Fajn. Tenhle si dám já. Ty si vezmi tamhle.
- To bolí! - Co?
- Co je? - Bolí mě břicho!
Musím na záchod! Bolí mě břicho!
Zastav! Rychle!
Tebe bolí břicho?
Už to nevydržím! Pusť mě ven!
- Odskočím si tamhle za tu skálu. - Ale jsme u nemocnice…
Běžte napřed.
Vážně. Pak vás doženu!
Počkej, Jotaro!
- Tady máš toaleťák. - Já…
Dokázal jsem to! Dostal jsem se z auta! Jsem v bezpečí!
Zajdu za tu skálu a změním se!
Kdo ví, kde ho Iggy sebral.
Možná někde na skládce.
Chcete ho?
Ne. Vyhoď ho.
Ano! Využiju Chnumovu moc, abych se proměnil zpátky.
A pak vyhrajeme! Bratři Zenyatta a Mondatta zvítězí!
Zvítězíme!
Co?
Ale ne!
Co? Co to bylo?
To je fuk. Nejspíš silničári.
Zenyatto…
Mluv se mnou!
Prohráli jsme, Mondatto.
Ne…
Ne, můj Postoj Thovt ještě neprohrál.
Zabiju je sám!
Mondatto…
Nedělej to, Mondatto.
Nejde to. Nejsou to normální lidé.
Zvládnu to! Už jsem se rozhodl! Udělám to po svém!
Dokážu to!
Býval jsi tak bázlivý… Vyrostl jsi, Mondatto.
Zabiju je všechny!
Co teď říká Thovtova kniha?
To jsou oni…
Zbili mě a ukradli mi peněženku!
Fajn, hoši! Srovnejte je a já vám pak dám odměnu!
To je on!
Já se bojím, brácho!
I přes náhle projevenou statečnost,
bude Mondatta s pomstou muset počkat.
Ale nevzdávej se, Mondatto!
Život má své světlé i stinné stránky.
- Co? - No jestli to není Jotaro.
Ahoj. Že vám to ale trvalo.
Nám to trvalo? To ty ses za skálou vykadil nějak rychle.
Nechápu, že jsi tu dřív než my…
A stihl jsi i čistírnu?
Co to sakra vy dva…
Hele, sanitka.
Někdo je asi zraněný.
To je zlé…
Pomeranče? Už jsem měl žízeň.
Jeden si vezmu.
Co?
Oblečení toho chlapa…
Vy ho znáte?
Ne, samozřejmě, že ne.
Pojďme, podíváme se na Avdola s Kakyoinem.
Bratři to nakonec vzdali.
Bylo po boji a Jotaro s ostatními o ničem nevěděli.
Tadá.
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE…
Podívejte! To je meč.
- Kde jsi vzal ten meč? - Nejde ven… Ani se nehne.
- Asi rozsekám i tebe. - Použij mě, zabíjej!
Zkus na mě svého Anubise.
Překlad titulků: Tomáš Slavík