Добрий ранок!
Пане Какйоін, як ви себе почуваєте?
Мені дуже незвично бути у такому стані.
Болю немає?
Ні, знеболювальне поки діє.
От і добре.
Добрий ранок, Какйоін.
Лікарю...
а коли можна буде зняти пов'язку?
Я не можу сидіти без діла.
Ви скоро одужаєте,
але це займе деякий час.
Нажаль, найближчим часом вас не випишуть.
Поки я не можу зробити якісь прогнози.
Жартую!
Звісно, для одужання потрібен час,
але дивним чином
зі мною зв'язались лікарі з фонду Спідвагон.
Вони пропонують перевести вас до них.
Без сумніву, ваше відновлення
пройде там значно швидше.
До речі, хто ж ви такий?
Спідвагон - всесвітньо відома організація.
Вони б так не турбувались
за звичайного старшокласника.
В мене є друг, на якого можна розраховувати.
Дякую вам, містер Джостар.
Гадаю, я скоро до вас приєднаюсь.
Джотаро, Польнарефф, Авдол, Іггі...
Тримайтесь.
ЕПІЗОД 30: "МЕРАЙЯ БАСТЕТ, ЧАСТИНА 1"
Луксор - це місто на березі Ніла
на півдні Єгипту.
У стародавні часи воно називалося "Фівами".
Саме тут, на західному березі річки,
поховані фараони.
Це місце зветься "Долина Царів".
У цій долині знаходиться гробниця
великого Тутанхамона.
Нічого собі! Історична місцина.
Навіть у наші дні залишилися люди,
які копають ходи,
сподіваючись знайти золото, потай від органів влади.
Цікаво, чи лишилися ще
незнайдені скарби?
Цілком можливо.
До речі, а куди пішов старий?
До вбиральні.
Іггі з ним на всяк випадок.
До вбиральні?
Тобі теж треба?
Тільки якщо вона нормальна.
Повітря настільки сухе,
що навіть лайно перетворюється в пилюку.
Замість звичайного зливу, вони користуються повітряним?
І паперу немає.
Що тут у нас?
Пісочне біде?
Підтирати дупу піском?!
Пустельний пісок стерильний.
Гадаю, я почекаю
до готелю.
Який в цьому сенс? Можна просто за камінь зайти.
Це навіть для Єгипту дивно.
Нісенітниця якась.
Навіщо тут розетка?
До чого вона тут?
Тут немає струму...
Як же вдарило!
Містер Джостар, у вас все добре?
Нам вже час.
Авжеж.
Зрозумів. Вже йду.
Я майже с життям попрощався...
Не можу повірити, що вона працює.
Мабуть, там підземні кабелі?
Хто його знає.
До біса дивне місце.
Карта богині Баст. Володарка Стенда - Мерайя.
Як кажуть: цікавість до добра не доводить.
До Каїру ще два дні,
а ми дуже виснажені.
Може, нам на два дні залишитися у Луксорі?
Відпочити трохи.
Гарна думка. Коли ми дісталися до Єгипту,
ворожі Стенди з кожним разом все могутніші.
Перемога дається не легко.
Містер Джостар, щось не так?
Протез якось дивно працює.
Мабуть, шарніри потрібно змастити.
Агов! Те радіо, часом, не зламане?
Дивно. Я його щойно придбав, і зроблене воно в Японії...
Набрид вже цей шум! Вимикай!
Містер Джостар?
Ваша правда. Перед дорогою варто відпочити.
Але не втрачайте пильність.
Гайда шукати готель.
Як же дивно.
Дякуємо.
Завжди вам раді!
Радіо раптом запрацювало!
Що за... Молоток раптом став таким важким...
Що коїться?!
Цвяхи! Як боляче!
Ти що по пальцях гатив?
Обережніше!
Кидатися молотком небезпечно!
Ото вже...
Містер Джостар.
Містер Джостар, прокидайтеся.
Покваптесь там!
Польнареффу кортить вже скоріш на сніданок.
Нехай він поквапиться!
Скажи, щоб був тут за п'ять хвилин.
Зазвичай старі люди рано прокидаються.
Який нахабний! Ніякої поваги...
Скажи, що я зараз буду.
Добре.
Мій годинник зупинився?
І все ж таки...
як на свій вік,
у вас дуже міцний сон.
Ви навіть повертались уві сні.
Заснули ногами на південь, а прокинулись - на північ.
Ви досі молодий душею.
Я почекаю зовні.
Від учора відбувається щось дивне...
Протез й досі погано працює.
Та що з цим стільцем? Рухається сам по собі?
Тут уся будівля перекошена, чи що?
Готель дорогий, але на будівництво грошей пошкодували.
Які плани на сьогодні?
Карнак - дивовижне місто. Хочу у якесь схоже місце.
Може, в "Долину Цариць"?
Ти що робиш, старий збоченцю?
Негідник!
Це що зараз було?
Ох, який ви нахаба.
Над манерами треба ще попрацювати, але...
Мені такі дуже подобаються.
Цьом!
Тут щось не так!
Від учора відбувається щось дивне!
Що?!
Їх...
притягує.
Усе металеве притягується.
Ось чому до мене липне все металеве!
Невже, моє тіло...
Моє тіло...
стало магнітом?
Боляче!
Це що якийсь Стенд?
Але чому? Чому я його не бачу?
Чому за мною літають ножи й виделки, а Стенда не видно?
Невже...
причиною всього є той удар струмом?
Не може бути...
Мені не звільнитися.
Трясця! Ескалатор теж металевий.
І магнетизм стає все сильнішим!
Що?!
Агов, дівчина в міні-спідниці!
Допоможіть мені!
Ваші ланцюжки зв'язали мене!
Та їх затягує до ескалатору!
Натисніть кнопку екстреної зупинки!
Швидше! Інакше, ваші ланцюжки затягне...
і мені відірве руки та ноги!
Ви мене чуєте?
На все добре, Джозефе Джостар.
Що?! Невже, ти...
Володарка Стенда?
БАСТ МЕРАЙЯ
Невже, ти...
Володарка Стенда?
Потрапивши в пастку
мого магнітного Стенда Баст,
немає жодного шансу визволитися.
Хто-небудь зупиніть ескалатор!
Ну звісно!
Я натисну кнопку...
своїм Херміт Пьорпл!
Знущаєтесь? Де ця кнопка?
Її немає?
Неможливо!
У цього ескалатора немає кнопки екстреної зупинки?
Мене затягує!
Моя шия!
Мені голову відірве!
Мені гаплик!
-Голову відірве! -Містер...
-Я зараз помру! -Містер Джостар!
Агов, містер Джостар!
-Мені відірве голову... -Прийом!
...ескалатором!
Ескалатор зупинився.
Я натиснув кнопку екстреної зупинки.
Вона була збоку.
От і добре!
Перевірка завершена.
Проблем не виявлено.
Кнопка екстреної зупинки працює ідеально!
О, ви працюєте у цьому готелі?
Підпишіть тут, будь ласка.
Що відбувається, містер Джостар?
Я попав під дію ворожого Стенда.
Моє тіло ніби перетворилось...
Перетворилось на магніт! Усе металеве липне до мене!
Зніми це з мене!
Магнітне поле стає дедалі сильнішим...
Он вона! Володарка Стенда!
-Що? -Треба її схопити!
Я повинен позбутися цього магнетизму,
інакше, не зможу рухатись!
Треба покликати інших! Вони на дворі.
Що?
-Яка важка! -Авдоле!
Часу обмаль!
Вона тікає!
Містер Джостар, наздоганяйте її!
Так!
Треба краще її роздивитися.
Це ж...
Заховалась у жіночій вбиральні.
Що робити?
Я піду.
На кону моє життя!
-Я повинен її спіймати! -Містер Джостар?
Діда й досі немає.
Авдол пішов за ним і теж зник.
Невже...
потайки від нас...
вони пішли їсти щось смачненьке?
Напевно, у вбиральні застряг.
Якщо зараз не вийдуть,
то вирушимо їх шукати.
Мабуть, ти прав.
Вбиральні в готелі просто чудові.
Містер Джостар, ми звісно увійшли сюди...
Як я і думав.
-В нас неприємності. -Ш-ш!
Ш-ш...
Вибачте, я й гадки не маю, у якій кабінці вона може бути.
В неї дуже гарні ноги.
Ноги?
Так! Дивись на ноги,
і зразу її впізнаєш.
Будемо підглядати?
Не те.
Ні.
Точно не те.
Містер Джостар, тут!
Погляньте, це ті ноги?
Ми з тобою вже зустрічались, красунчик.
Ти мене шукаєш?
Який ти сміливий...
Цьом!
Знову ця відьма! Але вона була на другому поверсі.
Це погано!
Ми помилилися. Ситуація гірше не придумаєш.
Як ти міг переплутати?
Тікаймо!
Збоченці!
Як же так! Такі пригоди зазвичай
трапляються з Польнареффом.
-Старий негідник! -Який жах!
Збоченці!
Він такий милий!
Он вона!
Дідько! Коли вона встигла?
Хапай її!
Авдол, забув тобі сказати,
не чіпай нічого схожого на розетку.
Де б вона не була.
Це і є Стенд.
Тебе нібито б'є струмом, а потім ти стаєш магнітом.
Нажаль, я вже її торкнувся.
Що? Де?
Коли натискав кнопку екстреної зупинки ескалатора.
Поряд з нею була розетка, і мене вдарило струмом!
Ця дівка...
Містер Джостар, біжіть трохи далі від мене.
Чого ви до мене так прилипли.
Сам відійди, Авдол!
Про що це ви?
Самі ж до мене підійшли!
Два магніти...
притягуються!
Хто ж знав, що я також стану магнітом!
Містер Джостар,
ми потрапили у халепу!
Вона...
Вона така...
могутня!
Я також став магнітом!
І як цьому зарадити?
Яка вона могутня!
І що ж нам робити?
Я буду битися до кінця!
І не відступлю!