Trochu se vrátíme v čase.
Zatímco Joseph a Avdol bojovali s Mariah, Jotaro s Polnareffem…
Tady, paní.
Vaše whiskey se sodou.
Prosím.
To vypadá dobře.
Polk.
Vy tedy máte po ránu žízeň.
To je v pořádku.
Manžel je na pracovní cestě. Bude pryč ještě týden.
A teď zákusek.
To ne, děkuji, nedám si.
Děti jsou super, že? Jsou tak nevinné.
Je skoro devět.
Avdolovi s dědkem to nějak trvá.
Možná narazili na nepřítele.
Půjdeme je hledat?
Jo. To je peklo.
Jdeme, Iggy.
Nojo, já vím, že máš hlad. Já ho mám taky.
Hele, kam jdeš?
Sakra! Čokl blbej.
Pojďme.
Ahoj!
Já chci hrát taky!
To ne! Jsi zlý!
Ne, to vy jste…
Au…
Nepláčeš.
Skvělé. Jsi v pořádku?
Kolik ti je, chlapče?
Čtyři roky?
Skvělé. Kde máš tatínka?
V práci.
Tak tatínek je v práci. Skvělé.
A co maminka?
Doma pere prádlo.
Skvělé.
Takže jsi tu sám?
Dobře. Tak ti dám pěstí za to, že jsi mi zničil kalhoty!
Nebo mi zaplatíš čistírnu? Najdeš si práci, abys na to měl?
Myslíš, že můžu roky čekat, než mi to splatíš, smrade?
Spratku pitomá!
Mamí!
Mariah bojuje s Joestarem a Avdolem.
A já, Alessi, zabiju Jotara a Polnareffa.
Parchanti odolní!
Udělám, co bude třeba.
No není to skvělé?
Jméno: Alessi.
Postoj: Set, bůh bouří a chaosu.
Oblíbená hláška: Skvělé.
- Polnareffe, buď opatrný. - Jasně, vždyť mě znáš.
Zdá se, že jsou pan Joestar i Avdol pryč. Nevidím známky zápasu.
Dědku. Avdole. Je někdo doma?
Jotaro.
Mám z toho špatný pocit.
Jo.
Vypadá to chutně.
Dej mi kousnout.
Dobře. Tady máš.
- Co? - Můj sendvič!
Hej! Vrať se!
Smrade jeden!
V kleštích?
Vy to pořád nechápete.
Myslíte, že jste mě dostali, ale já dostala vás.
Shoříte na škvarek!
Rudý mág!
Purpurový poustevník!
Avdol se tak tak ochrání svými plameny,
ale ty nemáš šanci, Joestare.
Bastetina moc je mnohem větší než moc tvého Purpurového poustevníka!
Co? Ztratil jsem drobné…
Kam se poděly?
Hej… Co si myslíš, že děláš? Poznám, že nás sleduješ.
- Vidím zlo ve tvých očích. - Co?
To mluvíte na mě?
Vůbec nevím, o čem je řeč.
Zlo? Díky svým milujícím rodičům mám modré oči…
Našel jsem ty drobné.
Jo? Dokaž to!
Dokaž, že nejsi uživatel Postoje…
Parchante!
To bylo těsné…
Takže jsi uživatel Postoje!
On utíká?
Hej, Jotaro! Nepřítel!
Našel jsem ho!
Polnareffe…
Kam jsi šel?
Jotaro, tady!
Vrať se, parchante!
Počkej!
Co to sakra je? Je rychlý! Jak může být tak rychlý?
Má hrozný náskok…
Co? Můj hlas…
Au!
Co to mám s botama? Jsou obří!
Hele, dávej pozor.
Když tu budeš takhle lítat, ublížíš si.
Máš štěstí, že jsem nejel v autě.
Sklapni, idiote! Poučuj tou svojí hubou někoho jinýho!
A teď uhni! Někoho honím!
Co si myslíš, že děláš? Hej!
Co? Proč jsem tak vysoko?
Zvedá mě jednou rukou?
Kolik ten chlap měří? Má obrovskou hlavu a ruce!
Hele, spratku!
Naučím tě, jak máš mluvit s dospělými.
Myslíš, že jsi dospělý díky dospěláckým hadrům?
Smrade mrňavej, otravnej…
Ty parchante…
Co to sakra je?
Uhni kluku! Z cesty!
Co se to děje?
Všichni jsou tak obří!
Co?
Co to?
Já jsem děcko?
Vážně jsem to já?
Změnil jsem se v děcko!
SET ALESSI
Je tohle možné?
Vážně je ten kluk…
Jsem to já? Jsem děcko!
Změnil jsem se v děcko!
To není možné! To ne!
To ten jeho Postoj!
Ten prasák mě musel proklít!
Asi když se mě dotkl jeho stínový Postoj.
To není možné! Do prdele, tohle je zlé. Tohle je fakt zlé!
- Jo… - Co?
Jo…
Jo… Ne, Jayi, Jackie, J…
Jak se jmenoval? Nevzpomínám si!
Ale já ho znám… Může mi pomoct!
Proč si nemůžu vzpomenout?
Hele, chlapče, neviděl jsi tu někde Francouze?
Je asi takhle vysoký a má stejný účes jako ty.
To jsem já!
To je peklo… Neměl jsem se ptát.
Počkej!
Teď jsi dítě, chlapče. Jak myslí, tak tělem, dalo by se říct.
Brzy zapomeneš vše, co ses dozvěděl v dospělosti.
Zapomenu vše, co jsem znal jako dospělý?
Je to tak… Všechno vidím jako v mlze…
Asi už se stalo, co?
Rád útočím na slabší!
No není to skvělé?
Stůj! Nenechám tě utéct, spratku.
Nemůžu to říkat moc nahlas,
ale útoky na slabší mě berou. Možná až moc…
Možná jsem trochu zvrhlík, ale…
Víš, co se říká...
Když víš, že jsi cvok, tak nejspíš cvok nejsi.
Takže jsem asi v pořádku.
A je fakt skvělý pocit vědět, že s děckem neprohraju.
Pane! Pomozte…
Abys věděl,
mám za úkol se tě zbavit.
Bohužel…
Nemám čas si to užít, jak bych chtěl.
To je Stříbrný vůz, co?
Asi jsem ho měl čekat. Zdá se, že jsi ho uměl vyvolat už jako dítě.
Ale…
Vůz… Dokonce i Vůz je dítě!
Pami!
A je slabý! Ty kulky mu ohnuly meč!
Můj Postoj, Set, tě vrátil do dětství.
Vrátily se tam i tvé duševní schopnosti.
Takže i tvůj Postoj je dětský Postoj.
Ještě nejste plně sladění.
Chápeš to už?
Zdá se, že ano. Skvělé!
Je sice slabý, ale pořád máš ten Postoj k dispozici.
Takže tě budu muset zabít svým Postojem.
Zemři, Polnareffe!
Teď jsi můj!
Ale ne!
Praskl!
Co?
Tumáš! To bylo schválně!
Au, to bolí!
Jsi v pořádku, chlapče?
Je pryč! Jakmile se objeví dospělý, tak ten chlap uteče.
Prozatím jsem v bezpečí. Že to ale byl úchyl!
Počkej, chlapče.
Jsi zraněný! Co se stalo?
Co? Ehm… Já…
- Co to mumláš? - Co?
Ta zranění potřebují ošetřit. Postarám se o tebe u mě doma.
Pojď.
Mám s ní jít? Musím ho porazit, jinak se ze mě nestane dospělý!
Když budu s ní, tak nezaútočí.
Musím zatím vymyslet nějaký plán!
Tak už pojď.
Teda…
No jistě.
Jsi zraněný. Chyť se.
Hezky voní…
To bolí!
Sakra!
Nedovolím, aby to tomu smradovi prošlo!
Zaplatí mi za to… Zlikviduju toho spratka!
Zdá se, že mě nepronásleduje.
Tak, chlapče, vykoupeme tě. Svlékni se.
- Co? - Jsi od krve.
Vyčistím ti rány a něčím ti to namažu.
Na co tak zíráš?
No dobře.
Pomůžu ti s tím. Zvedni nohu.
To není…
Co se děje?
Nic.
Ne, něco se děje!
Něco se rozhodně děje!
Nevím proč, ale mám pocit, že bych se měl stydět…
A…
Je tak maličký! Nevím proč, ale jsem teď smutný. Fňuk!
Tak vydrž. Musíme tě očistit.
- Zvedni nohu. - Co?
Jsem tak šťastný!
- Vážně je to takhle v pořádku? - Jestli je to v pořádku? Samozřejmě.
Když ty rány nevyčistím, zanítí se.
Jejda, máš špinavého i pindíka.
Nevím proč, ale jsem hrozně šťastný! Asi to patří k dětství!
No tak, buď hodný kluk, ano?
Ano!
Podívejme na něj… je úplně mimo… Rozseknu ten jeho vysmátý obličej!
Proč se tak usmíváš?
Tak fajn, teď ti umyju vlasy.
Co? Ne! Nesnáším šampon!
- Štípe v očích! - Kámen, nůžky…
Papír!
Opička…
Opička dělá…
Prohrál jsem!
Tak se posaď.
Štípe to?
Hrozně to štípe.
- A chceš si je umýt sám? - Jo, chci.
Tak to je skvělé.
Vážně je to…
Skvělé!
To není možné!
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE…
Celý od krve jsi vypadl z okna…
- Ty mříže jsou tak blízko! - Takhle vypadá naprostá bezmoc!
- Zase jsem se dotkl stínu! - Líz…
- Ta milá paní je pryč… - Kde myslíš, že je?
Překlad titulků: Tomáš Slavík