Menjünk vissza kicsit az időben!
Amíg Josephéket lefoglalta a harc Mariah-val,
Jotaróék...
Parancsoljon, hölgyem!
Egy bourbon whisky egy kevéske szódával.
Egészségére!
Finomnak tűnik!
De nem gondolja, hogy egy kissé korán van még az iváshoz, hölgyem?
Nem számít az!
A férjem üzleti úton van, és még legalább egy hétig nem tér vissza.
Bátran kóstolja meg ezt a tortát is!
Micsoda remek ötlet, hölgyem!
Mit nem adnék azért, hogy újra gyerek lehessek!
Hamarosan kilenc óra...
A tata és Avdol túl sokat késik.
Lehet, hogy belefutottak egy ellenségbe.
Elmenjünk megkeresni őket?
Aha, csak hagyjál már lógva!
Indulás, Iggy!
Tudom, tudom! Éhes vagy, ugye?
Hát én is.
Hé, hát te meg hová mész?
Istenem, ez az ostoba kutya...
Indulás!
Hé!
Én is hadd játsszak veletek!
Te túl válogatós vagy, szóval nem!
Engedjetek már...
Nincs mitől tartanod, kisfiú.
Kiváló. Jól érzed magad?
Hány éves, vagy kisfiú?
Szóval négy?
Kiváló. Mit csinál most a papád?
Dolgozik.
Szóval a papád most dolgozik? Kiváló!
Hát a mamád?
Otthon takarít.
Kiváló!
Szóval egyes-egyedül játszol itt?
Hát akkor a szart is kiverem belőled, amiért összekoszoltad a nadrágomat!
Hogy a francba fogod ezt kifizetni?
Mégis mit gondolsz,
hány évet fogok várni, mire elég idős leszel, hogy perkálj nekem?
Taknyos kölyök!
Mama!
Amíg Joestart és Avdolt lefoglalja a Mariah-val folytatott harc,
addig én, a hatalmas Alessi, Jotarót és Polnareffet mészárolom le.
Azok ketten kemény legények,
szóval átkozottul alattomos leszek.
Kiváló vagyok.
Ennek a férfinak a neve Alessi.
Az Állója Széth megtestesítője, a viharok és az erőszak istenéé.
Kedvenc kifejezése: "Kiváló."
Polnareff, légy résen!
Mégis mit gondolsz, kivel beszélsz?
Joestar úr és Avdol nincsenek itt,
és semmi szokatlant nem látok.
Tata! Avdol! Itt vagytok?
Jotaro...
Most már kezdek gyanakodni.
Ja.
De jól néz ki!
Hadd egyek belőle egy kicsit!
Jó, csak nyugodtan.
- Mi? - A szendvicsem!
Hé! Gyere vissza!
Te átkozott korcs!
Hogy bekerítettetek?
Látom, még mindig nem értitek.
Azt hiszitek, bekerítettetek,
pedig valójában én kerítettelek be titeket!
Ropogósra fogtok sülni!
Mágikus Vörös!
Bíbor Remete!
Avdol képes megvédeni magát a lángjaival,
azonban, Joestar, neked nincs esélyed.
Az én Básztet istennőm
és a te Bíbor Remetéd közötti különbség leírhatatlan!
Izé... Elejtettem egy kis aprót...
Vajon merre lehet?
Hé, hát te meg mit próbálsz itt beadni?
Percek óta követsz minket.
Gyilkolási vágy van a tekintetedben.
Talán hozzám tetszik beszélni?
Mégis hogy érti ezt?
A szüleimtől örököltem a szememet! Még hogy gyilkolási vágy van benne...
Még az aprót is megtaláltam, amit elejtettem!
Úgy tűnik, rám hárult a feladat,
hogy kitaláljam, Állómester vagy-e...
vagy pedig sem!
Kis híja...
Szóval tényleg Állómester vagy!
Elmenekül?
Hé, Jotaro! Az ellenség az!
Feltűnt egy ellenség!
Polnareff?
Merre mentél, Polnareff?
Jotaro, itt vagyok!
Gyere már vissza!
Várj!
Mi a fene? Rettentő gyors! Mégis hogy futhat ilyen gyorsan?
Hiszen sokkal előrébb jár nálam!
Hogy? Mi ez? A hangom!
Mi történt a cipőimmel? Állati nagyok rám!
Hé, ez veszélyes.
Ha így rohangálsz az úton, a végén még elüt egy autó.
Szerencséd van, hogy belém ütköztél.
Fogd már be, te seggfej!
Ne oktass ki csak azért, mert magasabb vagy!
Tűnés innen, barom! Épp üldözök valakit!
Mi a fenét csinálsz? Hát ez meg?
Hogy lehet ez? Állati magasan vagyok!
Hiszen egy kézzel felemelt engem!
Mégis milyen magas ez a fickó?
Az arca és a kezei is hatalmasak!
Ki kéne mosni a szádat szappannal!
Majd én megmutatom neked, mi lesz veled, ha nem tiszteled a felnőtteket!
Attól, hogy bő ruhákat hordasz, még nem lesz belőled felnőtt!
Senkiházi kölyök...
Te kis...
Hát ez meg?
Félre, kölyök! Útban vagy!
Mi folyik itt?
Mintha egyszerre mindenki óriásira nőtt volna!
Talán...
Mi ez?
Gyerek vagyok!
Ez tényleg én vagyok!
Hiszen gyerekké változtam!
SZÉTH ALESSI
Lehetséges lenne...
hogy ez a gyerek itt
én vagyok? Gyerek vagyok!
Gyerekké változtam!
Lehetetlen! Kizárt!
Az az Álló volt az!
Annak az undorító pacáknak az árnyékszerű Állója!
Amikor összeért az árnyékunk, akkor vetette be az erejét!
El se hiszem!
A csudába, most baj van! Hatalmas baj van!
Jo...
Jo... Nem... Jay... Jackie... J...
Hogy lehet ez? Nem emlékszem a nevére!
Biztosan tudom, hogy ő segíthet rajtam! Akkor meg miért?
Miért nem jut eszembe?
Hé, kölyök! Nem láttál errefelé egy francia fickót?
Körülbelül ilyen magas volt, a haja pedig pont olyan, mint a tiéd.
Az én vagyok! Én!
Hagyjál lógva... Ez az utolsó eset, hogy gyerektől kérek segítséget.
Várj!
Most, hogy egy gyermek testét birtoklod,
az elméd is elkezdett visszatérni ebbe az állapotba.
Nemsokára csak annyi emléked marad, amennyit ennyi idősen birtokoltál.
Lassanként elfelejtem a dolgokat, amiket felnőttként tudtam?
Igaza van! Érzem is, ahogy eltűnnek...
Lassan itt az idő.
Egyszerűen imádom szekálni a gyengéket!
Kiváló vagyok.
Hoppá! Nem mész te sehová, kölyök!
Csak halkan mondom el ezt neked,
de hatalmas löketet ad nekem, ha a gyengéket piszkálhatom.
Mi tagadás, elég flúgos vagyok,
de tudod, mit mondanak...
Ha tisztában vagy azzal, hogy különc vagy, akkor annyira már nem is vagy az.
Szóval teljesen normális vagyok!
Biztos, ami biztos, egy taknyos kölyök ellen sosem veszítek.
Bármi is a neved, seg...
És ha már itt tartunk,
azt a parancsot kaptam, hogy öljelek meg.
Sajnálatos...
de most nincs időm veled játszani.
Az ott Ezüst Szekér lenne?
Hát, ez csak annyit jelent,
hogy az Állód születésed óta veled van.
Azonban...
A Szekerem! Még Szekér is egy gyerek!
Pami!
Ráadásul baromi gyenge! Meg is hajlott a kardja!
Az Állóm, Széth isten, nem csupán fizikai,
de szellemi értelemben is visszaváltoztatott gyermekké.
Így tehát az Állód is gyermekké fejlődött vissza.
Olyanná, mint amilyen ennyi idősen volt.
Sikerült felfogni már?
Ugyanis, ha igen, az kiváló.
Azonban legyél bármilyen gyenge is, attól még Állómester vagy,
ezért mindenképpen végzek veled.
Pusztulj, Polnareff!
Az enyém vagy!
Jaj, ne!
Letört!
Megérdemled! Direkt csináltam!
Úgy fáj!
Jól vagy, kisfiú?
Eltűnt.
Amint feltűnik egy felnőtt, ő azonnal nyúlcipőt húz.
Egyelőre biztonságban vagyok, de az a csávó állati ijesztő.
Kisfiú, megállj!
Megsérültél! Mi történt?
Mi? Izé... Hát, én...
Hát te meg miről motyogsz?
Nem maradhatsz így! Majd otthon ellátom a sebeidet.
Gyere!
Asszem, megyek...
Le kell győznöm azt a férfit, máskülönben sosem leszek megint felnőtt.
Egy felnőtt jelenlétében nem fog rám támadni,
így most időt nyertem arra, hogy kitaláljak valamit!
Gyere csak!
Tényleg.
Hiszen megsérültél. Gyere, mássz fel!
Finom az illata...
Ez fáj!
Basszus!
Mégis mit képzel magáról ez a taknyos kis kölyök?
A felnőtti becsületemre esküszöm, hogy végzek vele!
Úgy tűnik, nem üldöz tovább.
Jól van, kisfiú,
gyere velem a fürdőszobába, aztán vedd le a ruháidat!
- Mi? - Merő kosz vagy.
Megmoslak téged, aztán ellátom a sebeidet.
Te meg mit csinálsz?
Hát jól van.
Segítek levetkőzni. Gyere, emeld fel a lábaidat!
Nem szabad!
Mi a baj?
Semmi.
De, valami nagyon is!
Valami rendkívüli!
Nem tudom, hogy miért,
de úgy érzem, hogy ez most baromira zavarba ejtő...
Ráadásul...
Kicsi!
Nem tudom, hogy miért, de úgy elszomorodok tőle! Brühühü!
Jól van, most pedig kapaszkodj belém!
Leszedjük rólad azt a sok piszkot.
- Emeld fel a lábadat! - He?
Úgy örülök!
Ezt komolyan, de komolyan szabad nekem?
Hogy szabad-e? Hát persze,
hiszen különben még elfertőződik.
Hoppá, a fütyiden is van egy kis mocsok.
Úgy érzem, hogy most valami állati mókás történik,
de gyerek vagyok, szóval nem értem!
Viselkedj rendesen!
Oké!
Te kis szaros...
Kettéváglak, aztán darabokra szaggatlak!
Úgy vigyorogsz itt, mint a tejbetök.
Rendben, most akkor mossuk meg a hajadat!
Mi? Nem akarom! Nem!
Utálom a sampont!
- Csípi a szememet! Utálom! - Kő, papír...
Olló.
Utánozós...
- Utánozós majom... - Utánozós majom...
Vesztettem!
Jól van, ülj le!
Csípi a szemedet?
Igen, nagyon csíp.
Egyedül szeretnéd megmosni a hajacskádat?
Igen, egyedül!
Igen? Kiváló.
Elmondom újra:
Kiváló!
Ilyen nincs!
FOLYTATJUK
Véres sebekkel kiugrottál az ablakon...
- Túl közel vannak egymáshoz a rácsok! - Milyen érzés tehetetlennek lenni?
Megint hozzáértem az árnyékhoz!
- Nyami, nyami... - Eltűnt a néni... Merre lehet?
Mit gondolsz, mi történt?