Az előző rész tartalmából:
Mi ez?
Gyerek vagyok!
Pami!
Jól vagy, kisfiú?
Megmoslak, aztán ellátom a sebeidet.
Ilyen nincs!
Szekér!
Pami!
Nincs elég erőm!
- Eltűnt a néni... - Pami!
Merre lehet?
Hisz egy perce még itt volt!
Nem hallottam sikítani szóval mi történt vele?
Merre van a néni?
Polnareff!
Azt mondtad, a sampon csípi a szemedet, ugye?
Ha tényleg így csípi...
akkor mossuk ki mindet!
Alaposan!
Nem érem el őt, mivel gyerek vagyok!
Ha hosszabbak lennének a karjaim,
kiszúrhatnám a szemeit, aztán elmenekülhetnék!
Kihúztad a dugót? Francba!
De beletelik egy kis időbe,
mire annyi lefolyik, hogy kapj levegőt.
Vajon öt perc lesz?
Vagy talán tíz?
Kétségbe lehetsz esve!
Megadom a kegyelemdöfést!
Milyen érzés teljesen tehetetlennek lenni, Polnareff?
Hát ez meg mi?
Ez a forma... Ez a szín... Csak nem?
Ugye nem?
Egy felnőtt se lenne olyan szégyentelen, hogy megtegye!
Ez a bűz! Ez az, aminek gondoltam!
Undi! Hogy tehetted?
A végtagjaimat nem használhattam, úgyhogy ez volt az egyetlen kiút!
Mégis hogy tehettél ilyet?
Hát egy szemernyi tisztesség sem szorult beléd?
Ez még csak az eszébe se jutott volna a főszereplőnek!
Egyáltalán nem vagy kiváló! Egyáltalán nem!
Hol az a néni?
Mit tettél vele?
Merre van?
Néni! Merre vagy?
Néni!
Mit gondolsz, mi történt?
Hoppá!
Jól vigyázz, hová lépsz, Polnareff!
Puszta véletlenből még széttaposod őt.
Mi?
Csak nem?
Ez itt... Az nem lehet!
Jaj, ne...
Az, akit az Állóm, Széth árnyéka megérint,
rohamos ütemben megfiatalodik.
Polnareff, te azonnal észrevetted a támadásomat,
ezért elugrottál, így aztán csak hét-nyolc évessé fejlődtél vissza.
Ezt a csitrit azonban hosszú másodpercekig érte az árnyékom.
Ezért aztán magzat lett belőle!
Most jól van,
azonban egy anya méhének védelme nélkül biztosan meghal.
Annak oka pedig, hogy miért történt ez, az, hogy ő megpróbált gondoskodni rólad.
Micsoda bolond!
Szemétláda!
Fenébe! Most...
Ajjaj!
Már megint megérintetted!
Most még fiatalabbá válsz!
Ha nem tévedek, akkor úgy négyéves leszel, Polnareff.
A csudába!
Sürgősen...
Sürgősen le kell győznöm őt, különben a néni...
Ha ez így megy tovább, akkor néhány perc múlva meghal!
Azonnal tennem kell valamit, hogy legyőzhessem ezt a perverz vénembert!
A néni ellátta a sebeimet, és olyan kedves volt velem...
Mielőbb...
Mielőbb ki kell találnom valamit!
Gyerünk!
Gyerünk már!
Miért rohangálsz így fel-alá egy haldokló magzatot szorongatva?
Hiszen te is így végzed majd!
A fenébe! Megint hozzáértem az árnyékhoz!
Összezsugorodom...
Juhé!
Már a zsebemben van a győzelem!
Polnareff! Most kábé hároméves lehetsz.
És ami még fontosabb, a szellemi kapacitásod is egy háromévesé.
Bezárkóztál? Milyen hasztalan!
Francba! Túl közel vannak egymáshoz a rácsok!
Hiába vagyok kisgyerek,
itt sehogy sem férek át!
Francba!
Nem megy...
Úgy látom, hogy a drágalátos Szekered is háromévessé vált!
Nincs elég ereje áttörni a rácsot!
És túlságosan lassú!
Most pedig bemegyek!
Nyami, nyami!
Megjöttem, Polnareff!
Eltűnt...
Mi ez?
Nincs itt! Az a kibírhatatlan kölyök...
Talán sikerült átpréselnie magát a rácsokon, hogy megszökjön az ablakon át?
Hoppá, szép próbálkozás!
Az az átkozott Polnareff megpróbál rászedni...
El akarja hitetni velem,
hogy átbújt a rácson.
Valójában azonban valahol idebent bujkál,
azt remélve, hogy továbbállok.
Nem is rossz.
Kölyökhöz képest egész furmányos!
Vajon merre bujkálsz?
Olyan kicsi vagy, hogy akár még a fiókban is elbújhattál.
Úgy tippelem, hogy a vödörben vagy a fiókban lehetsz...
De még az is lehet, hogy a plüssmaciban bujkálsz!
Vajon hol lehetsz? Egy a háromhoz az esélye annak, hogy megtalállak.
Lássuk, sikerül-e elsőre!
A fejszém a legelső csapásra kettészeli majd a fejedet!
Állatira gyanús nekem ez a plüssmaci!
Azonban te pont ezt akartad elhitetni velem,
szóval ezért inkább az órára sújtok le!
Tévedtem...
Hát akkor
a vödör alatt leszel!
Mégsem?
Szóval tényleg a plüssmaciban vagy!
Akkor a fiókban rejtőzöl!
Eltűnt!
Ilyen nincs! Eltűnt!
Sehol sem találom!
A falak és a mennyezet kőből készültek.
Szekér akkor sem tudna áthatolni rajtuk, ha egy centi vastagok lennének.
És abban is biztos vagyok, hogy a rácsot sem vágta át.
Kizárt dolog... Merre van? Hová ment?
Tényleg alulmaradsz egy kölyök ellen?
Basszus!
Alessi bácsi.
Jól láttam?
Eltűnt az egyik aranyhal!
SZÉTH ALESSI
Az akváriumban rejtőztem, a tükör mögött!
Ez a trükk olyan egyszerű, hogy még egy óvodásnak sem okoz gondot!
Teljesen bedőltél neki!
Nemcsak perverz vagy, de hülye is, Alessi!
Szekér még kétévesen is lenyúzhatja a bőröd!
Borzasztó!
- Álljon meg a menet! - Pami!
Addig foglak sorozni az Állómmal, amíg meg nem szűnik a tiéd ereje!
Borzasztó!
Ez állati borzasztó!
A fenébe, kiugrott az ablakon!
Borzasztó!
Jotaro!
A fenébe, meg fog ölni!
Miért Jotaro? Mit keres itt?
Furcsállom, hogy véres sebekkel borítva
kivetetted magad az ablakon.
Meg kell nyugodnom.
A győzelem titka a nyugodt elmében rejtőzik.
Jotaro még biztosan a felnőtt Polnareffet keresi, és valószínűleg
fogalma sincs, ki vagyok.
Hülyének tettetem magamat, ahogy mindig, és amikor lankad a figyelme, rátámadok!
A ház jó ura olyan dühös lesz rám!
Épp az ablakot tisztogattam, amikor hirtelen megbotlottam!
Mit tegyek?
Ellátja a bajomat!
Megállni, szatír vénember!
Te vagy az!
Hogy is hívnak? Mi is a neved? Izé...
Most! Tudtam, hogy akkor jön majd el a pillanatom, amikor Polnareff kinéz!
Védtelen vagy, Jotaro!
Vigyázz az árnyékával!
Ez az! Megérintettem! Hozzáértem Jotaro árnyékához!
Fenébe!
Jotaro! Most te is meghajolsz Széth isten hatalma előtt!
Hé... Mi a...
Ez itt...
Jaj, ne!
Ez a srác is gyerekké fog változni!
Jotaro!
Hallottam, hogy csupán nemrégiben tettél szert az Állódra, Platinacsillagra.
Ez azt jelenti, hogy gyerekkorodban még nem volt veled az Állód!
Egy hétköznapi kölyök lesz belőled!
Milyen aprócska lett!
Nem lehet idősebb hétévesnél!
Enyém a győzelem! Dio nagyúr, én leszek az, aki megöli Jotarót!
Ezért egy vagyont kell majd fizetned nekem!
Pusztulj, Jotaro!
Azta! Megütötte őt! Azokkal az aprócska gyerekökleivel!
Hagyj már lógva!
Alá ne becsülj, csak mert kölyök vagyok!
Jotaróval még gyerekként sem érdemes ujjat húzni!
Erre számíthattam volna. Hű, de erős!
Mi ez?
Ez még nem elég. Tudunk mi jobbat is.
Kiváló!
A pusztítás és a viharok ura, Széth isten,
valamint mestere, a 38 éves és egyedülálló Alessi
tovaszáll a messzeségbe... Visszavonul!
Egy álom volt csupán?
Ez a fülbevaló az övé.
Hát tényleg megtörtént.
Valamiért nem tudtam mozogni...
Így van! Bár nem tudtam mozogni, tisztán emlékszem!
Az a fiú minden erejével engem próbált védeni.
Egy felnőtt férfival harcolt!
Vajon merre van az az erős, bátor fiú?
Merre lehet az én aprócska lovagom?
Merre vagy? Merre mentél?
Végtelenül kedves és csodálatra méltó nő volt.
Aranyból volt a szíve.
Nem sokon múlt.
Én visszaváltoztam, de ő vajon jól van?
Elnézést...
Nem látott véletlenül egy kisfiút, aki a házamból jött ki?
Önhöz hasonlóan neki is ezüstös színű haja volt.
Bocsásson meg, de találkoztunk már?
Nem... Semmilyen kisfiút nem láttam.
Induljunk, Jotaro!
Rajta, siess már!
Várjon!
Nem lehet...
hogy az a fülbevaló...
Most először látom önt.
Még sosem találkoztunk.
A barátom és én vándorok vagyunk.
Életemben először járok itt,
és már indulunk is tovább...
a következő városba.
Talán tényleg csak álom volt...
Egy szót se szólj, Jotaro!
Egy szót se!
Ó! Hisz ez Jotaro és Polnareff!
Hát ti meg merre voltatok?
Á, Joestar úr és Avdol!
Hányszor mondjam még el, hogy ne kalandozzatok el?
Nicsak, ki beszél! Önök tűntek el először!
Jól van, jól van. Menjünk, együnk végre valamit!
Iggy! Hát te meg hol a fenében voltál?
EZÜST SZEKÉR JEAN-PIERRE POLNAREFF
Ezeket elviszem.
Köszönjük.
Ideje volt már szusszannunk egyet.
Ebéd lett abból, ami reggelinek indult.
Ja...
Hamarosan Kairóba érünk.
Ki kell találnunk, hol rejtőzik Dio.
Ó, egy szellemkép!
Megmutatja?
Nem tudom.
De már nagyon közel vagyunk, szóval csak lesz valami!
Na, tessék!
Valami probléma van, uraim?
Semmi gond. Elmehet.
Igenis...
Mi a helyzet, tata? Látod már?
Csak még egy kicsit...
Mindjárt...
Itt is van!
Ezt a helyet kell megtalálnunk!
FOLYTATJUK
Megérdemli a vereséget.
Elég legyen már!
A szerencsejáték olyan, akár az emberi kapcsolatok:
a megtévesztés a lényeg.
Amint bármi gyanúsat látsz...
Ha berezeltek, menjenek haza!
Csináljuk! Kockára teszem a lelkemet!
Remek.