У попередніх серіях...
Що?
Я - дитина?
Хлопчику, все добре?
Я оброблю тобі рани.
Не може бути!
Черіот!
Я занадто слабкий!
Куди зникла ця пані?
Де вона?
Щойно ж вона була тут.
Навіть крику її не чув. Куди ж вона зникла?
Де вона?
Польнарефф!
Кажеш, шампунь щипає оченята?
Якщо вже так щипає...
то треба добре промити!
Дуже ретельно!
У мене занадто короткі руки!
Якби вони були трохи довшими,
я міг би тицьнути йому пальцем в око та вбігти.
Відкрив злив? Дідько!
Однак...
Варто зробити так,
і ти ще не скоро вдихнеш.
Мине п'ять-десять хвилин.
Ось він - відчай!
Саме час тебе прикінчити!
Ось, що означає бути безпорадним, Польнарефф!
А це що таке?
Ця форма... Цей колір! Невже...
Невже ти...
Дорослий посоромився би зробити таке...
Та ще й смердить!
Гидота! Це лайно!
Може я і безпорадний, але дещо зміг!
Що ти собі дозволяєш?
Ти коли небудь чув про чемність?
Герой ніколи б такого не зробив!
Ти дуже поганий хлопчик! Дуже!
Де пані?
Що ти з нею зробив?
Де вона?
Пані, ви де? Пані!
Пані!
А сам ти як думаєш?
Стій!
Раджу дивитися під ноги, Польнарефф.
А то ще розчавиш дівчину.
Не може бути...
Але...
Це неможливо.
Пані...
Кожен, хто торкнеться тіні мого Стенда Сета,
стає молодшим.
Польнарефф, ти миттю розпізнав атаку
та підстрибнув.
Тому тобі зараз сім років.
А вона залишилася у тіні на декілька секунд.
Тому вона і стала ембріоном.
Вона поки ще жива.
Але вона не в лоні матері, тож скоро помре.
Це трапилося з нею, тому що вона намагалася допомогти тобі.
Яка дурість.
Ах ти покидьок!
Дідько! Всього на мить...
Ти знову її торкнувся!
Що ж ти станеш ще менше!
Думаю, тобі зараз близько чотирьох, Польнареффе.
Дідько!
Мені треба...
Мені треба перемогти, тому що пані...
Ще кілька хвилин у такому стані і вона помре.
Треба якось швидко перемогти його.
Вона обробила мої рани та піклувалася про мене.
Треба...
Треба поквапитись та щось придумати!
Агов!
Ось!
Чого ти бігаєш з напівмертвим ембріоном у руках?
Я і тебе таким зроблю!
Ні! Я знову торкнувся тіні!
Я стаю ще меншим.
Агов!
Ура! Я нізащо тобі не програю!
Польнарефф, тобі має бути три роки.
Скоро і розум буде як у трирічного.
Зачинятися марно!
Дідько! Решітка занадто щільна.
Хоч я і дитина,
але все одно не зможу тут пролізти...
Дідько!
Не розрізати.
Схоже, що і твій улюблений Черіот став малюком.
Він не може розрізати решітку,
а ще жахливо повільний!
Що ж, я заходжу.
Тук-тук!
Це я, Польнарефф.
Га? Немає?
Що?
Його тут немає! От шмаркач!
Він зміг вибратися через ці грати?
Гарна спроба!
Бісів Польнарефф, намагаєшся мене надурити?
Хотів змусити мене думати, що вибрався?
А насправді сховався, щоб напасти зненацька.
Непогано.
Вражаюча винахідливість для дитини!
Де ж ти заховався...
Він би міг сховатися у шухляді.
Він під відром або в шухляді...
Ні, він міг залізти навіть у плюшеву іграшку.
Де ж він? Мої шанси - один до трьох.
Спробую вгадати з першої спроби.
З першого разу відрубаю йому голову!
Знайшов! Цей ведмедик дуже підозрілий!
Або ти...
у старому годиннику!
Помилився!
Ну, тоді ти...
у цьому відрі!
Що?!
Все ж таки, у ведмедику!
У шухляді?
Ніде немає!
Де ж він?
Не може бути! Він зник!
Просто неможливо!
Стіни, підлога і стеля зроблені з каменю.
Черіот би не пройшов крізь них!
Я впевнений, що він не зміг би пролізти крізь решітку.
Неможливо! То де ж він? Куди сховався?
Навіть дитина розумніше, ніж ти.
Що?
Дядько Алессі.
Дурня якась!
Рибка зникла...
Я був у акваріумі і тримав дзеркало!
Навіть дитина може додуматись до цього.
А ти повівся!
Який же ти дурний, Алессі!
Навіть маленький Черіот може порізати твою пику!
Поганий хлопчик!
Повернись!
Я буду битися с тобою, доки я не стану дорослим!
Поганий хлопчик!
Дуже поганий!
Свиня! Втік на вулицю крізь вікно!
Поганий хлопчик!
Джотаро!
Дідько! Він мене вб'є!
Як він тут опинився?
Не кожного дня побачиш людину, яка падає з вікна уся у крові...
Заспокойся.
Спокій визначає переможця.
Джотаро шукає дорослого Польнареффа.
Він не знає, хто я.
Просто прикинусь дурником,
як завжди, а коли він не буде очікувати - атакую його!
Власник будинку буде гніватись на мене!
Я мив вікно і раптом послизнувся!
Що ж робити?
Він буде гніватися!
Стояти, покидьку!
Містер!
Як же його ім'я? Як там...
Ось воно! Я чекав появи Польнареффа!
Ось тобі, Джотаро!
Тримайся подалі від його тіні!
Ура! Я доторкнувся до його тіні!
Тільки не це!
Джотаро, тепер і ти потрапиш під прокляття мого Стенда Сета!
Що за...
Що це...
Який жах!
Він теж стає дитиною!
Джотаро!
Я чув, ти тільки нещодавно отримав свій Стенд.
Тож в дитинстві ти не міг його використовувати!
Зараз ти звичайний шмаркач!
Він такий маленький!
Він став семирічною дитиною!
Перемога! Лорд Діо, я вб'ю Джотаро!
Приготуйте для мене гідну винагороду!
Помри, Джотаро!
Він врізав йому своїм дитячим кулаком!
Ото вже.
Не варто мене недооцінювати.
Дідько! Навіть у дитинстві Джотаро був небезпечний!
Дорослий чи дитина - він такий крутий!
Що?
Цього замало! Треба подвійну порцію!
Чудово!
СТЕНД: БОГ ВІТРІВ І ХАОСУ - СЕТ
АЛЕССІ: 38 РОКІВ, СТАРИЙ, САМОТНІЙ
ВИРУШИВ У НЕЗВІДАНІ ДАЛІ
ВИБУВ
Це був сон?
Така ж була і у хлопчика.
Все було насправді.
Чомусь я навіть не могла поворухнутися...
Я не могла рухатись, але все пам'ятаю!
Той хлопчик захищав мене...
Він бився з дорослим чоловіком!
Він справжній герой!
Куди ж подівся той хлопчик?
Той маленький лицар?
Де ж він? Куди він зник?
Яка вона чудова і добра дівчина.
І дуже турботлива.
Було так небезпечно...
Я повернувся до норми, але чи змогла вона?
Вибачте, що турбую...
Чи не бачили ви хлопчика, що виходив з цього будинку?
У нього таке ж сріблясте волосся, як у вас.
Вибачте, а ми раніше не зустрічалися?
Ні, я не бачив ніяких дітей.
Ходімо, Джотаро.
Ну ж бо, поквапся.
Стривайте!
Невже...
ця сережка...
Ми раніше не зустрічались.
Це неможливо.
Ми - мандрівники.
Ми тут вперше. Крім того...
Нам вже час вирушати.
Отже це був сон...
Замовкни, Джотаро.
Жодного слова.
Джотаро і Польнарефф!
Куди ви зникли?
Містер Джостар! Авдол!
Постійно вам кажу, щоб ви самі не ходили!
Хто б казав! Це ви десь зникли!
Та годі вам! Вже час чогось поїсти.
Іггі! А де це ти був?!
Дозвольте прибрати.
Так, дякую.
Нарешті, можна трохи відпочити.
Хотіли поснідати, а вже обід.
Так...
Ми майже в Каїрі.
Треба дізнатися, де ховається Діо.
Містер Джостар, це ваша здібність.
Спрацює?
Не впевнений.
Але ми вже досить близько. Зображення має бути чітким.
Добре, почали!
Щось трапилося?
Все добре, залиш нас.
Добре.
Ну що там? Щось бачиш?
Ще трохи.
З'являється...
Ось воно!
Ось, що нам потрібно відшукати!
ДАЛІ БУДЕ...
У НАСТУПНІЙ СЕРІЇ
Він сам винен!
Ти марнуєш наш час!
Гра - це як стосунки.
-Той хто плаче - програє. -Якщо він щось утне...
Повертайся, якщо ти злякався!
Я ставлю свою душу!
Добре.