Do prdele, taková tma. Nic nevidím.
Kde je ten parchant?
Venku je světlo a já se musím táhnout sem.
Asi je to tamta místnost.
Dio bude určitě tam…
Co? To jsou zbytky po Diovi?
Zatracené ženské. Doslova po něm skáčou. Jako by chtěly, aby je vysál.
Šílenost, řekl bych.
Dobro se asi zlu nevyrovná.
A odkud má všechny ty zlaté krámy?
Ten chlap může mít a dělat cokoli.
Ty jsi…
něco chtěl?
Pane Dio!
Sakra.
Z pohledu na něj mi běhá mráz po zádech.
Jen klid, Hole Horsi.
Neber si to tak.
Je to nula. Je jen o chlup silnější než ty.
Opakuji, chtěl jsi něco, Hole Horsi?
No… Přišel jsem vás informovat,
tedy, zdá se, že dva z Devatera bohů,
- Mariah a Alessi, byli poraženi. - A?
A to není vše.
Joestar s ostatními zítra dorazí do Káhiry.
Zbývají jen tři z Devatera bohů.
Když jsem říkal: „A?“
Ptal jsem se na tebe, Hole Horsi.
Kdy je zničíš, Hole Horsi?
Přísahal jsi mi věrnost,
ale v boji ses zatím neosvědčil.
Informace může předávat kdokoli.
Dvakrát jsi mě zklamal a teď jsi sem přilezl.
Mé tělo kdysi patřilo muži, který se jmenoval Jonathan Joestar.
Byl to dědeček Josepha Joestara.
Podívej se. Vidíš, jak se levý hojí déle?
Levá strana tohoto těla je slabá.
Dokazuje to, že není úplně mé.
Že ještě nejsem nesmrtelný. Nejsem dost připravený na boj s nimi.
Joestara a ostatní tak musíš zničit ty.
Mým jménem…
Když ne, zabiju tě.
Zahráváš si s nesprávným člověkem!
Myslíš, že mě přinutíš, abych ti pomohl?
Pche… jeho jménem…
Nejsem hlupák.
Přidávám se k tomu, kdo je silnější.
Jen jsem kecal. Přísahu věrnosti jsem nemyslel vážně.
Neprodám ti svoji duši.
Parchante! Takový drsňák nejsi!
Máš slabiny!
Zdá se, že ti chybí koordinace…
Tak mě napadá, že nemusím bojovat s Josephem a ostatními…
Stačí dostat tady Dia.
Bude mnohem jednodušší ustřelit mu hlavu.
Hned teď a tady.
Jeho poklady pak budou moje!
Bude to hračka!
Netuší, že mu mířím Císařem přímo na hlavu. Můžu ho zabít.
Stačí jen stisknout spoušť.
Hned bude po všem.
Císař je nejúčinnější na blízko!
Dokážu to. Dokážu to!
Co děláš? Zdá se, že váháš.
Chcípni!
Tvůj mozek se rozletí všude kolem. Pane Dio!
Vážně mě chceš střelit?
Je pryč.
Něco na tobě je.
Když jsi chtěl stisknout spoušť, nepotil ses.
Dýchal jsi uvolněně.
Byl jsi úplně klidný. Zajímavé, Hole Horsi.
Jak to udělal?
Neviděl jsem ho…
Nemohl se za mě dostat,
aniž by natrhl některou z těch sítí.
Nezáleží na rychlosti.
Jak se za mě mohl dostat?
Nerozumím tomu.
Může za to jeho Postoj? Svět?
Že není připravený? To určitě.
Teď už to chápu, pane Dio.
Musím vám přísahat věrnost.
Porazil jste mě…
Dámy a pánové,
doufáme, že jste si užili let z Asuánu.
Na káhirském letišti přistaneme přesně na čas.
Jejda, promiňte.
Tenhle taxík bude asi náš.
Díky.
Problém, kámo?
Panebože…
Do Mena House Hotelu v Gíze. Pronto.
Teď otevřu kufr. Zavři oči, ať tě nebolí z toho světla. Slyšíš?
Co? Říkal jste něco, pane?
S tebou nemluvím.
Sklapni a řiď.
Ano, pane.
Za to, že jsi letěl takhle, si můžeš sám.
Příště nedělej takový rozruch.
Nebuď jak dítě, Mondatto.
Kvůli té bombě bude tvůj bratr ještě měsíc v nemocnici.
Teď jsi můj parťák.
Využijeme tvou knihu předpovědí a moji pistoli,
abychom dostali Jotara, Josepha i ostatní. Chápeš, Mondatto?
Hele, vím, že se stydíš. Že se bojíš snad všech, krom svého bratra.
To ho nechceš pomstít?
Chceš zůstat zbabělcem, Mondatto?
Sám už nevím, co dělat!
Budeme bojovat!
Pomstíme se, Mondatto!
Teď tě rozvážu, ale přísahej, že nebudeš řvát.
Dobře. Hodnej kluk.
Moc se nenervuj, ať nezvracíš.
Jsem na tvojí straně. Neboj.
Jen klid.
- Pane? Co… Vy jste zvracel? - Sklapni!
Je ti zle z letadla?
Buďme přáteli, Mondatto.
Já jsem Mondatta. Tohle je Hol Horse.
Je zlý. Nemám ho rád!
Zatímco Mondatta spal, Hol Horse ho svázal a nacpal do kufru.
Mondatta byl unesen od svého bratra, a byl proto moc smutný!
Také ale chtěl svého bratra pomstít.
I když se hrozně bál, sebral odvahu a spojil se s Holem Horsem.
Ani se ke mně nepřiblížíš?
No, asi se snažíš.
Slyšel jsem, že tvůj Postoj předpovídá budoucnost, je to pravda?
Měla by. Je to jediný důvod, proč jsem tě sem vzal.
Na druhou stranu, proč ti vybuchl bratr?
Odpověz! Předpovídá tvůj Postoj budoucnost?
Na prázdné stránce se objevila kresba.
Když se Mondatta a Hol Horse pohybovali kolem Káhiry,
potkali tuze krásnou paní.
Hol Horse tu paní náhle kopl do krku.
Paní měla takovou radost,
že mu dala svoje šperky.
Jé, jsme bohatí!
Co to…
To si děláš srandu?
Tomuhle říkáš věštba, Mondatto?
Naprostá blbost! Tohle se nestane!
Předpovědi mého Postoje, Thovta,
se nikdy nepletou!
Jsou naprosto spolehlivé.
Tak naprosto, co? Přestaň blbnout, chlapče!
Ženská mi dá šperky za to, že ji kopnu do krku?
To by nikdo neudělal!
Hele, Mondatto.
Jsem džentlmen.
Mám holky po celém světě.
Tu a tam jim možná lžu, ale nikdy je nemlátím!
Vážím si všech žen.
Krásných, ošklivek, všech!
Tahle tvá předpověď se nevyplní.
Přísahám, že ženu neuhodím.
Ne, nikdy. Ani kdyby mi zaplatila!
Předpověď je naprosto spolehlivá.
Vidíš? Tvá předpověď byla chybná!
Kdo sakra jste?
No tohle… V šátku jsi měla štíra!
- Tenhle je jedovatý! - Co?
Viděl jste toho štíra, než mi vlezl do šatů.
Kdybyste ho nezabil, bodnul by ji…
Zachránil jste mi život! Musím se vám odměnit.
Co můj náhrdelník? Vezměte si ho, prosím.
Jsme neporazitelní!
Mondatta a Hol Horse? Spolu budeme nezastavitelní!
THOVT MONDATTA
Zajímá vás ta budova na fotce?
Střechy v Káhiře opravuju už 40 let, ale tohle místo jsem nikdy neviděl.
Řekl bych,
že je to tak 100 let staré místo.
Podle mě je asi někde na jih odsud.
Čím jižněji v Káhiře jste, tím starší budovy potkáte.
Aha…
Bohužel víc nepomůžu.
Ne, děkujeme, neradi jsme rušili.
Chápu. Dobře, díky.
Volal jsem do Japonska.
Stav mé dcery se zhoršil.
Ztratila všechnu sílu.
Má tři, možná čtyři dny.
Cítím to.
Dio je blízko.
Skrývá se někde poblíž.
Někde tady musí být.
Pojďme.
Najdeme ho.
Budeme se ptát, kohokoli budeme moct.
Ano. Můžeme jen pokračovat stále dál. Zase se setkáváme…
Z těch ksichtů je mi zle. Jsou skoro u pana Dia… To jsem nečekal.
Mimochodem…
Mondatto!
Ta tvá nová předpověď… Určitě je správná?
Tohle… Není možné, že by se to stalo!
Mé… mé…
„Mé předpovědi jsou naprosto spolehlivé.“ To se snažíš říct?
Ano, to jsou.
Sakra, to mám věřit tomuhle?
Seš mimo, chlapče.
„Našli jsme je!“ vykřikl Hol Horse. „Josepha, Jotaroa, Polnareffa i Avdola!“
„Sakra!“ pěnil Hol Horse. „Jsou skoro u pana Dia!“
„Šmejdi. Všichni dostanou kulku mezi oči!“
Hol Horse měl hlavu plnou zlých myšlenek. „Pomstím se za brášku!“
Mondatta se moc zlobil.
Na tržišti ale Hol Horse nemohl použít svoji zbraň, Císaře.
„Teď, Hole Horsi,“ nařídil Mondatta, „vraz prsty Polnareffovi do nosu.“
A pak…
„Dokázali jsme to! Omdleli kvůli ztrátě krve!“
Máš štěstí, Hole Horsi! Teď je můžeš dorazit!
Tak tomuhle fakt nevěřím!
Tohle je tvá předpověď?
Mám strčit prsty Polnareffovi do nosu?
Co je to za kravinu, Mondatto?
Beru tu část s jejich zabitím, ale…
Chlapče, nezahrávej si se mnou!
Hele. I když mu mám vrazit prsty do nosu,
musím se k němu dostat dost blízko.
Mnohem rychlejší je střelit ho Císařem, nebo se pletu?
Nebudeš moct vystřelit… ano.
I když se budeš snažit,
osud ti to nedovolí… ano.
Věř mi… ano.
Když se budeš protivit komiksu,
budeš trpět.
Takový je osud… ano. Je to přesné… ano.
Tvůj bratr se tím komiksem řídil a skoro zemřel.
Můj bratr se chtěl zachránit
a přestrojil se za Jotara. Nepřemýšlel… ano.
Kdyby věřil kresbám a nepřestrojil se, pak by vybuchl skutečný Jotaro.
Předpověď byla přesná… ano.
Co mám dělat?
Polnareff je pryč.
Hele, kde je Polnareff? Kam šel?
Do prdele! Snad ne…
Ani se nehni!
Nebo tě probodnu.
Polnareffe…
Hlupáku! Co si myslíš, že děláš?
Měj ruce tak, abych je viděl.
Zdálo se mi, že nás někdo sleduje.
A on to byl náš starý přítel Hol Horse.
Nepoučil ses? Pořád nás chceš zabít?
V Indii jsme si to užili, že?
Máš štěstí, že Avdol přežil.
Jinak už by bylo po tobě.
Jsi tu sám, Hole Horsi?
Ne, sám bys tu nebyl.
Nejspíš máš někoho poblíž,
že ano?
Do prdele!
Ještěže si Mondatty nevšiml.
Pořád mám šanci…
Uvidí tě! Kniha! Prsty!
Sám nejsi moc velká hrozba, ale umíš si vybírat spojence.
Kdybys měl pomoc jako minule, mohl bys být nebezpečný.
Tak kde je? Kde je tvůj parťák s Postojem?
Ty prsty…
Schovej prsty, Mondatto.
Jestli tě najde, je po všem!
Věř!
Schytal jsi to, protože jsi chtěl použít zbraň.
Věř v osud.
Když budeš věřit, zvítězíme… ano.
Co je pod tou bednou? Někdo se tam schovává!
Hej, Polnareffe, už víš, kdo nás sledoval?
Co? To je Avdol! Jde sem!
Věř, ano!
Věř knize a vraz prsty Polnareffovi do nosu… ano!
To myslíš vážně? Sakra…
Nemám na vybranou! Fajn, udělám to!
Ty pod bednou! Ukaž se!
Teď mám šanci! Nedívá se!
Vím, že se tam schováváš!
Co to…
Ano!
„Dokázali jsme to! Omdleli kvůli ztrátě krve!“
Máš štěstí, Hole Horsi! Teď je můžeš dorazit!
Jak je teď mám dorazit?
Co mám dělat?
Co to sakra děláš, Hole Horsi?
To bych taky rád věděl!
Co mám sakra dělat teď?
Co teď?
Co se děje, Polnareffe?
Neodpovídá.
To je divné.
Do prdele! Jdou sem!
Sakra!
Jak mám vyplnit zbytek té věštby?
Co mám sakra dělat?
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE…
Sakra, zahnali mě do kouta!
Máte kouknout za mě!
- Asi tam byla nějaká bouračka. - Uvařila jsem čaj. A pak jídlo.
- Po prstech v nose to vyšlo. - Mé předpovědi jsou přesné.
Překlad titulků: Tomáš Slavík