Co to? Něco se blíží!
Nevím, co jsi zač, ale nejsi normální člověk!
Polnareffe!
Zničím tě!
Karta?
Vítejte. Pane Joestare, už vás očekáváme.
Jsem místní komorník.
Jmenuji se D'Arby.
D'Arby?
Ano. Jsem D'Arby mladší.
D'Arby, kterého jste porazili, je…
můj starší bratr.
Jsi mladší bratr toho gamblera?
Takže ho chceš pomstít?
To rozhodně ne. Nic takového bych neudělal.
Můj bratr vám neřekl své motto?
„Vina je na straně podvedeného, ne podvodníka.“
Tímto rčením se řídím i já.
Můj bratr prohrál, to on je viník.
Nic proti vám nemám.
Bratr je bratr, já jsem já. Jsme dva různí lidé.
Bratr je o deset let starší.
Vzhlížel jsem k němu,
ale jsme odlišné generace.
Bratr se snažil vyhrát podvodem. Je staromódní.
Vítězí jen proti zaostalým a nezkušeným.
Uvědomil si to i pan Dio,
proto si mě drží poblíž a udělal ze mě komorníka.
Děje se něco?
Chcete-li se mnou bojovat,
zvu vás do našeho sídla.
Zůstaňte ve střehu!
Na hry nemáme čas. Vezmi nás k Diovi!
Jotaro! Pozor! Něco mu leze z těla!
D'Arby mladší. Jeho Postoj Atum pochází z egyptského panteonu.
Vytasil na nás svůj Postoj!
To tu dlouho nebylo.
Další Postoj, který se ukázal.
Kdo jde první? Kdo bude mým prvním soupeřem?
Zapomeň!
Jotaro, sejmi ho!
Vsadím se, že První útok Platinové hvězdy…
bude levačkou.
Pokusí se mě udeřit levou rukou.
- Vsadíme se? - Blbost!
Stejně je to jedno. Stačí jedna rána!
Do toho!
Natáhni mu, Jotaro!
Co? On uhnul?
Úžasná rychlost!
To není možné.
Jejda, zdá se, že jsem sázku prohrál.
Jsem jako bratr. I já se rád sázím. Bohužel ale nemám štěstí.
Abych to odčinil, ukážu vám úžasný svět.
Co? Jáma?
Proklatě! Byla to past!
Jotaro!
Jotaro padá do propasti!
Vytáhni ho!
Asi nemám na výběr. Přidejte se k nám.
Pane Joestare! Kakyoine!
Stůj! Jít za nimi je nebezpečné!
Avdole, slyšíš mě?
Jestli se neozveme do deseti minut,
vypal ten barák!
Rozumíš, Avdole?
Pane Joestare!
Je to iluze? Jsme v podzemí nebo nad zemí?
Voda působí opravdově.
Co je to?
O co se vlastně snaží?
Dědku, Kakyoine, zkuste to vyřešit.
Jeho Postoj přesně věděl, že zkusím pravačku.
Tušíte proč?
Když na to nepřijdeme, prohrajeme.
Dáte si něco k pití?
Nápoje jsou skutečné.
- Vězte, že nejsou otrávené. - Jsme uvnitř toho sídla?
Ano.
A kde v něm jsme?
To říct nemůžu.
- Jsme ve sklepě? - Možná.
Může za to Postoj? Je to iluze?
Ano.
Je to tvůj Postoj?
Ne.
- Je Diův? - Ne.
- Tak čí je? - To si nechám pro sebe.
Speedwagon Foundation hlásila, že tu jsou dva až tři uživatelé Postoje.
Je to tak?
To si nechám pro sebe.
Moc mi nepomáháš.
Mohl bych lhát.
Na rozdíl od bratra ale nerad podvádím.
Takže chceš říct,
že když tě neporazíme, nebudeme moct dál?
Přesně! Máte naprostou pravdu, pane.
To podlézavé chování mě začíná štvát.
Jsme tu tři na jednoho.
Nemáme čas, takže budeš bojovat se všemi současně.
Ale no tak. Jen klid.
Něco vám chci ukázat.
Toto je má sbírka.
Sbírka?
I já jsem sběratel. Jako můj bratr.
Každý sběratel se rád chlubí svými úlovky, aby získal prchavý obdiv.
On je…
Panenky? Ale proč?
Ne, Kakyoine.
Je to D'Arbyho bratr.
To nejsou obyčejné panenky.
D'Arby!
Mluv se mnou. Prosím, mluv se mnou.
Mluv se mnou!
Je mi tu smutno!
Pomozte mi!
Panebože!
Jsou živé! Ty panenky jsou živé!
Ty parchante! Sebral jsi jim duše!
Můj koníček je tvorba panenek.
Většina výrobců samozřejmě nemá možnost vložit do nich lidskou duši.
Asi moc mluvím, ale taková je schopnost mého Postoje.
Sbírka mého bratra je nudná.
On má jen mince z duší.
Moji sbírku lze převlékat a povídat si s ní.
- Tohle je Sonia. - D'Arby…
Zajímavě vypráví o svých milostných zkušenostech.
A má nádhernou pleť.
Každý by ji rád vlastnil.
Doktor Elliott je sériový vrah. Zabil osm lidí.
Povypráví vám o pacientech, které zlikvidoval.
Ty brýle a stetoskop jsem vyrobil já.
Jak jsem mohl zapomenout? Tohle musíte vidět!
Tohle je Tatsuhiko, japonský odborník na videohry!
Má IQ 190, opravdu tvrdý soupeř.
Nebylo snadné ho porazit a získat jeho duši.
Jsi zvrhlý jako tvůj bratr. Vlastně jsi ještě horší.
Dochází mi trpělivost!
Za tou zdvořilou přetvářkou je zvrhlý sadista. Je mi zle.
Asi jste si toho všimli při boji s bratrem,
ale lidská duše je skutečně záhadná.
Ve chvíli, kdy člověk uzná porážku, duše téměř ztratí vůli žít.
V tu chvíli se té duše můžu zmocnit!
Právě tak fungují naše Postoje.
Už jsem slyšel dost! Stačilo, slušňáku!
Teď tě srovnáme a pak půjdeme dál!
Vy neposloucháte!
Jotaro! Ty víš, že jsi pod mojí kontrolou.
Pamatuješ, jak jsi chtěl zaútočit a já věděl, kterou ruku použiješ?
Šokující, že?
Ještě pořád to nechápeš!
Otřáslo to tebou. Sice jen lehce, ale dotkl jsem se tvé duše.
Co myslíš, že jsem v tu chvíli udělal?
Co?
Co je to?
Vetkl jsem Atumovu ruku do tvé duše.
Mohl bych ti rozdrtit pravačku a potěšit tak pana Dia.
Ale kdybych to udělal,
nemohl bych se bránit proti Kakyoinovi a Josephovi.
Pak bych zemřel.
A to rozhodně nechci.
Mám tedy návrh, pánové.
Zahrajeme si a vsadíme své duše.
Co?
Když mě porazíš. Pustím tvou ruku.
To je peklo. Jsem pod tvojí kontrolou?
Tohohle budeš litovat, D'Arby.
Rád bych slyšel, jak to říkáš.
„Na tuhle hru sázím svou duši.“
A měl bych ještě jednu drobnou žádost.
Kakyoine, můj první soupeř budeš ty.
Hele, co to má být?
Nejdřív máš bojovat se mnou.
Ty a pan Joestar jste rodina. Kakyoin ne.
Nerad bych, aby na mě zaútočil Postojem,
až získám duše vás obou.
Arogantní šmejde.
Myslíš si, že už jsi vyhrál, parchante.
Fajn, budu s tebou hrát.
- Co? - Kakyoine!
To nic. Nebojím se.
Myslím, že jsem toho nahrál víc než kdokoli jiný tady.
Vyzývám tě ke hře F-Mega.
Sázím svoji duši!
Dobře.
Kakyoine!
Nemusíš začínat.
Ano, musím.
Ruka na tvém předloktí by tě mohla ovlivnit.
D'Arby,
jak mám vědět, že když prohraješ, pustíš Jotara?
Televize, konzole i hra jsou v pořádku.
Je to normální herní konzole.
Nejsem jako můj bratr. Nepodvádím.
Teď začneme.
Ano.
F-Mega!
Vyber si vůz.
Do toho. Vyber si vůz.
Jo.
Vidím, že máš číslo 28.
Já budu 15. Mám narozeniny 5. ledna.
- Až budeš chtít, začneme. - Nech si kecy, zapni to.
Závod začíná za…
Pět!
Mačká plyn neskutečně rychle.
Pokouší se o turbo start!
Tři!
- Sakra, nemám čas… - Dva!
…to stihnout taky.
Dostane se do vedení!
Jedna!
Start!
Zablokoval mě!
Dokud jsem v čele, nemůže mě porazit.
Nedokáže mě předjet.
Máš smůlu,
při závodech nikdy nedělám chybu. Je konec, Kakyoine!
Co?
Kakyoine, ty už jsi tu hru hrál, že?
To si nechám pro sebe
Jo! Teď máš šanci, Kakyoine!
Rychle! Srovnej auto a jeď!
Slušná technika…
To není jen z hraní videoher.
Nečekal bych, že zkusí něco takového.
Remíza! Jedou vedle sebe!
Ne. Kakyoin je na vnější straně.
V zatáčkách má nevýhodu.
Rychlost 355 kilometrů za hodinu, teď 358, teď 360.
Tři sekundy do zatáčky!
V téhle rychlosti nezahnu!
Jedu do zatáčky plnou rychlostí! Dva! Jedna!
Jsou synchronizovaní! Zahnuli ve stejnou chvíli! Jedou vedle sebe!
Líbíš se mi, Kakyoine!
V sázce je tvá duše, ale ty se nebojíš!
Porazil jsi svůj strach!
Budeš skvělý přírůstek do mé sbírky.
Noriaki Kakyoin si říkal:
Porazil jsem svůj strach?
Díky. Nebylo to tak ale vždy.
Před šesti měsíci, když jsem potkal tvého pána, Dia,
vložil do mě svůj štěp a já se hrozně bál.
Pamatuji si to.
Pamatuji si tu hrůzu, když jsem mu čelil.
Neposlouchaly mě nohy. Zježily se mi všechny chlupy.
Ztuhl jsem.
Uvědomil jsem si, že jsem bezmocný.
Při pohledu na něj mě zradilo vlastní tělo.
Svíral se mi žaludek. Bylo mi zle.
Málem jsem zvracel.
Dio na mě hleděl
a pak promluvil, jako by chlácholil dítě…
Kakyoine.
Nemusíš se bát.
Buďme přáteli.
Proklínám se za to. Slyšel jsem ho…
a ulevilo se mi.
Naprosto a dokonale se mi ulevilo.
„Budu žít!“ pomyslel jsem si.
Bylo to ale ponižující. Nikdy mu neodpustím!
Bylo to nevyslovitelně ponižující. Nikdy si neodpustím.
Proklínám se za to, že jsem se mu podvolil.
Jotaro mě zachránil. Proto jsem se rozhodl jít s ním.
Nedovolím, abych zase byl ten zbabělý Kakyoin!
Proto, D'Arby, klidně vsadím vlastní duši!
Tři, dva, jedna!
Zas jsou vedle sebe!
Třetí zatáčka!
Proto se já, Noriaki Kakyoin,
už nikdy nenechám ovládnout strachem.
To ti přísahám!
Fajn! Pátá zatáčka! Zase vedle sebe!
Zahýbají ve stejné rychlosti!
Kakyoine! Zatraceně!
Bude šestá zatáčka!
Po šesté zatáčce přichází rychlostní tunel.
Po vjezdu znásobí maximální rychlost na 850 kilometrů v hodině.
Musím se do něj dostat!
Jenže je dost široký jen pro jedno auto.
Když zkusí vjet do tunelu oba, jeden z nich havaruje!
Šestá zatáčka! Pořád jsou vedle sebe!
Tunel! Vidím ten tunel!
Kakyoine, odstrč ho!
Ještě ti to nedošlo, Kakyoine?
Vážně myslíš, že mě odstrčíš?
Koukni na svůj ukazatel energie!
ENERGIE
Kakyoin jí má míň!
Vyplýtval jsi energii, když ses roztočil a zablokoval mě.
Hned na začátku závodu!
Dvě sekundy do tunelu.
Nabouráš! Ať jede první!
Vjeď do tunelu až po něm!
To nemůžu!
Když tam bude první, nemám šanci vyhrát.
Sekunda!
Kakyoine!
Jede na dvou kolech!
Sakra! Jedeš po stěně tunelu.
Ano, Kakyoine! Dokážeš to!
- Odstrč ho! - Ticho! Nemůžu se soustředit!
Naráží do Kakyoina!
Můžu vyplýtvat trochu energie.
Musím být rychlejší než on, klidně o setinu sekundy.
Musím se dostat z tunelu před ním, i kdybych vedl jen o milimetr.
Bez radaru!
Hele, co to je? Nevidím auta!
Odteď jedeme tunelem potmě.
- Cože? - Úplně potmě, radar je tu na nic.
Je tu osm zatáček, mina a dělo.
Tma trvá až do konce tunelu.
Jediná chyba a člověk je ve zdi. Já ale vím, kde jsou zatáčky.
A D'Arby jistě taky.
Auta zatáčejí.
Co se děje? Kde jsou?
Kdo vede?
- Tři! - Co?
Dva!
Jedna!
Dělo!
Výstřel je na sekundu ozářil!
Kakyoin trochu zaostává.
Konec! Blíží se ke konci tunelu!
Co? D'Arby vede!
Vede o celé auto!
Vyhrál jsem!
PŘÍŠTĚ UVIDÍTE…
Nepolevuji v ostražitosti.
- Mám víc energie! - Jeho duše je teď má.
- Neblbni, Jotaro! - Znám pravidla baseballu.
- Není cesty zpět! - Teď mě máš povzbudit.
Překlad titulků: Tomáš Slavík