Невже ти це сказав, Джотаро?
Повторювати не буду.
Чи тобі позакладало, діду?
Я об’явив мою наступну подачу.
Я подам фастбол, високо і назовні.
Джотаро!
Вірити мені чи не вірити?
Ти не дуже розумний.
Мій Стенд може бачити душу людини так,
як тепловізор фіксує випромінювання.
Щоб не казав Джотаро, його душа не бреше.
Так або ні? Вправо чи вліво?
Аналізуючи душу, я бачу відповіді на питання.
В центр, назовні? Високо, низько?
Фастбол або кручений?
Мій Стенд не обдурити.
Подасть фастбол, високо і назовні?
СЕРІЯ 42. ЧАСТИНА 1
Так чи ні?
Джотаро каже правду.
Буде фастбол, високо і назовні.
Це не обман.
Що він задумав?
Блефом він переміг мого брата.
Думає, що і зі мною це спрацює?
Який дурень!
Починаємо.
Не забувай, що програєш, якщо відстанеш на 11 балів.
Трясця! Це кручений!
Це був не зовнішній фастбол!
Він відбиває!
М’яч летить на землю! Пас на першу базу! Це аут!
Повірити не можу.
Він не збирався подавати фастбол, високо і назовні.
Жодна душа не може збрехати. Навіть душа Будди.
Навіть душа мого брата - кращого шулера!
Далі знову висока подача, назовні.
Він не бреше, каже правду!
Джотаро, ти намагаєшся обманути мене?
Так!
Що?
Він обманює?
Низький форкбол в центр!
М’яч у пітчера!
Аут!
Махлюєш! Джотаро, ти покидьок!
Ти зламав джойстик!
Що?
Отже, все працює.
Я знаю, що ти махлюєш!
Зізнавайся!
Не відповідає.
Дідько! Треба запитувати «так» чи «ні»!
Ти можеш читати думки,
коли відповідь «так» або «ні».
Як казав твій брат:
не спійманий - не злодій.
Не спійманий - не злодій, кажеш?
Як ти насмілився таке промовити?
Ти знаєш, з ким говориш?
Швидше подавай, Джотаро!
Я прочитаю твій задум і відберу твою душу!
Отже, продовжимо?
Наступна подача...
Високий фастбол.
Душа Джотаро не бреше.
Він дійсно хоче подати високий фастбол.
Я розберусь, як саме ти мене обманюєш!
Негайно з цим покінчу!
Ні, він не передумав.
Душа каже «так», подача не змінилась.
Полетів!
Досі «так». Він подав фастбол!
Зміна курсу! Це ж форкбол!
Невже? Зовсім інша подача!
Аут! Третій аут! Заміна!
Я не розумію! Нічого не ясно, як він обманює?!
Душа Джотаро знала, що він подасть фастбол,
але м’яч змінив напрямок!
Як йому вдалось мене обманути?
Тобі настав кінець, Дарбі.
Замовкни!
Винна кепка! Чому ти її зняв?
Скинув капелюха і почав брехати!
Встань! Я перевірю твоє місце і джойстик.
А бодай тобі! Як ти це робиш?
Виходить, кепка тут ні до чого,
правда?
Обман криється десь тут?!
Ти використовуєш Стар Платінума?
Ти махлюєш, Джотаро! Кажи!
Прокляття!
Я можу читати думки людей!
І можу бачити думки Джотаро!
Чому його душа каже одне,
а тіло робить інше?
Він більше не схожий на квітучого парубка.
Тепер не схоже, що йому 20 років.
Дарбі, твоя черга.
Швидше подавай.
Чотири до трьох.
Різниця лише в один бал, я переможу.
Я геніальний геймер!
Не можу програти.
Я геніальній геймер!
Я не програю. Мій мозок - капкан.
Я на висоті, непереможний!
Спритний у грі - спритний у житті!
Хочете позбавити мене впевненості?
Відбили! Хоум-ран!
Бал «Ягуарам»!
П’ять до трьох!
Ні! Я випадково звільнив його душу!
Душа повернулась! Він приходить до тями!
Ні! Я не визнавав поразку!
Я випадково! Помилково випустив його душу!
Якщо ти відпустив його душу, це означає...
що ти признав поразку.
Що?
Стенд Джозефа контролює джойстик через дріт.
Серйозно? Ой, лишенько.
Який дешевий прийом...
Ти просто... контролював джойстик.
Дідько.
Грав не Джотаро, а ти, Джозефе!
Вірно, Дарбі.
Впевнений, твій брат давно би це зрозумів.
Діду,
як добре, що ти зрозумів мою таємну задумку.
Ну, звісно! Я знаю, про що ти думаєш.
Ти ж мій онук!
Ідемо, Какьоїн.
Прокляття... Вони мене обійшли...
А тепер...
Що ж нам із тобою робити?
Ви маєте мене пробачити! Я віддав вам душу Какьоїна!
Тепер усе стало як раніше!
Ви не сердитесь, правда?
Якщо цікаво, чи я тебе пробачу,
чому б не запитати у моєї душі?
Скажи мені, я вдарю тебе правою чи лівою рукою?
Здогадайся.
Давайте швидше з цим покінчимо.
Може, лівою?
Обома?
Ти влаштуєш мені «ора-ора»?
Так, ти вгадав. Боже мій!
Дарбі-молодший: вибув з гри!
Схоже, ми пробили якусь стіну.
Тепер можемо вибратись звідси. Ідемо, хлопці.
Казна-що.
Пробачте, що потурбував, хазяїне.
Але ви напевно вже знаєте.
10 хвилин тому
Джостер з поплічниками увійшов до маєтку.
Також з сумом повідомляю, що Дарбі був переможений.
Дарбі був генієм. Маючи такі знання
та навички, Дарбі мав перемогти.
Як думаєш, чому він програв?
Заходь, Льодовий Айс.
Якщо хочеш.
Джостери
без вагань готові пожертвувати своїми життями,
щоб врятувати родину.
Какьоїн і ці двоє...
Як їх там звати?
Так, згадав...
Авдол і Польнарефф готові померти заради того, щоб знищити мене.
Вони думають, що втеча від мене - це втеча від самих себе.
Які блазні.
Але в тому-то й їхня сила.
Дарбі поклявся у вірності мені,
але він не хотів за мене помирати.
Ось тому, ми мали всі шанси, але перемогу втратили.
Тепер Дарбі залишиться з цим відчуттям навічно.
Айс...
глянь на шрам на моїй шиї.
Тіло Джостера досі відторгає мене.
Але мені потрібна кров ще однієї душі.
Тоді тіло стане моїм і рана загоїться.
Айс...
ти пожертвуєш мені свою кров?
Так, хазяїне, з радістю.
Усе моє - ваше!
Ти відрубав собі голову.
Неперевершено.
Проте, Айс,
я не можу прийняти кров вірного слуги.
Я загою свої рани чужою кров’ю.
А ти повинен жити.
За твоє переродження.
Твоя сміливість принесе нам перемогу.
Діо, хазяїне...
Власна кров лікує найкраще.
Тепер ти готовий.
Розберись з ними, Айс.
Хазяїне Діо...
я вас не підведу!
Обіцяю, що знищу кожного з них.
А двері міг би й відкрити.
Тим більше, твій Стенд може зникати з нашого виміру.
ЛЬОДОВИЙ АЙС
10 хвилин минули.
Містер Джостер просив спалити маєток,
але я думаю, треба розшукати їх.
Так.
Поки ми не ввійшли, я хочу дещо тобі сказати.
Якщо ти заблукаєш, або отримаєш поранення, я не буду
тебе рятувати.
Іггі, тебе теж не буду.
Знаю, це звучить жорстоко,
але ми прийшли сюди перемогти Діо.
Якщо я відстану від вас, або постраждаю,
пообіцяйте, що теж не будете мене рятувати.
Ви маєте дбати про свою безпеку.
Не можна померти самому, рятуючи іншого.
Так, я зрозумів тебе, Авдоле.
Якщо виберемось звідси,
пригостиш мене смачною вечерею.
Пригощу вас обох.
Добре, пішли.
Сільвер!
Авдоле, що нам робити?
Коридор нескінченний.
Містер Джостер просив спалити маєток,
але тут суцільний лабіринт.
Підпаливши його, ми опинимось у пастці.
Краще так.
Магічний вогонь!
Вогні фіксують життя.
Вони відчувають, коли щось живе дихає.
Відчувають найменші рухи.
І відчують енергію Стенда.
Факели покажуть дорогу.
А чому шість факелів?
Чотири сторони світу,
ще два вказують вгору і вниз.
На відстані 15 метрів вогні
фіксують усе живе.
Друзів потягли під землю.
Треба йти донизу.
Вогні щось зафіксували.
Щось перед нами, зліва.
Що там?
Атакуємо!
Овва! Це хто такий?
-Поглянь навколо, Польнарефф. -Що?
Лабіринт зникає.
Його Стенд створював цю ілюзію.
Іггі його вбив, і все зникло.
Ім’я: Біллі Джин. Помер без спротиву.
Тепер видно, як виглядає маєток.
Поки що, вогонь нічого не фіксує.
ТОЙ, ХТО ПРОЧИТАЄ ЦЕЙ НАПИС І ОБЕРНЕТЬСЯ...
ЗАГИНЕ.
Вогонь це не фіксує.
Іггі не відчув нічого ворожого.
Що це таке?
Неможливо! Ані вогонь, ані Іггі нічого не помітили!
Звідки це взялось?!
Польнарефф, Іггі, обережно!
Гей, Авдоле, де ти?
Що тут відбулось?
Чиї це руки?
Агов, Авдоле!
Де ти подівся?
Авдол!
Де ти?
Авдол!
Що, в біса, це таке?
Звідки воно взялось?
Чому факели Авдола його не відчули?
Агов, Іггі!
Ти його запах теж не відчув?
Відповідай!
Де ж ти, Авдоле!
Куди ти подівся?!
Авдол...
був розщеплений. Він помер.
У моєму роті відкривається прірва.
Темний вимір, про який навіть я нічого не знаю.
Вашого друга немає.
Тепер ваша черга.
Дуже скоро ви самі про все дізнаєтесь.
Одного за другим, кожного в свій час,
я відправлю ваші молекули у незвідану прірву.
Я тобі не вірю.
Це неможливо.
Авдол не може бути мертвим.
Ти брешеш!
-То я маю жити? -Я чув, як впала стіна.
-Знову щось трощить? -Він злий.
Я знищу тебе.
Не дозволяй йому перемогти!
-Немає часу на біль. -Відчуй мій меч і помри!